Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/270/21
Провадження №2/711/1106/21
У Х В А Л А

29 січня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Черкаській області, Прокуратури Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування та прокуратури, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Черкаській області, Прокуратури Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування та прокуратури.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом (ч.14 ст. 33 ЦПК). Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ч.17 ст. 33 ЦПК).

Згідно із нормами ч.1 п. 15 п.п.15.4 Перехідних положень ЦПК України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

За даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021р. дана справа №711/270/21 (провадження №2/711/1106/21) передана в провадження судді Придніпровського районного суду м.Черкаси Позарецької С.М.

За додатками до позовної заяви та за змістом позову встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2019р. ОСОБА_1 виправдано за недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Дане судове рішення залишене без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.08.2020р.

При цьому, за результатами розгляду клопотання, поданого слідчим СУ ГУ НП в Черкаській області за погодженням із прокурором прокуратури Черкаської області, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецької С.М. від 31.05.2018р. (справа №711/4320/18) до ОСОБА_1 , як до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб із покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Дане судове рішення набрало законної сили.

Суддя вважає, що підлягає самовідводу, враховуючи норми п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України (суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

Учасники справи не повідомлялись про судове засідання, відповідно до вимог ч.8 ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позову суддя приходить до наступних висновків:

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту ст. 1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Виходячи з конструкції ч.1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, в першу чергу, виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється, як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Отже, суддю Позарецьку С.М. слід відвести від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , оскільки нею, відповідно до положень п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, як слідчим суддею, під час здійснення слідчими СУ ГУ НП в Черкаській області досудового розслідування кримінального провадження №0000086 від 13.03.2016р., за участю процесуальних керівників прокуратури Черкаської області, - винесена ухвала від 31.05.2018р. про застосування щодо ОСОБА_1 , як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжного заходу. Участь у розгляді клопотання сторони обвинувачення брали також ОСОБА_1 та його захисник адвокат Тимченко М.М. Також, при прийнятті такого рішення були застосовані, зокрема, норми ст.ст. 177, 178 КПК України, в т.ч. врахована наявність обґрунтованої підозри. На думку судді, такі обставини унеможливлюють вирішення мною цивільного спору між тими самим учасниками, які брали участь у вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, з тим, щоб не допустити сподівання кожної із сторін на постановлення рішення саме на її користь.

Справу слід передати до канцелярії суду для повторного визначення судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.ч. 1, 2, 8, 9 ст. 40 ЦПК).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 41, Прикінцевими та Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відвести суддю Позарецьку С.М. від розгляду справи №711/270/21 (провадження №2/711/1106/21) за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Черкаській області, Прокуратури Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування та прокуратури.

Справу передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для повторного авторозподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. М. Позарецька