Ухвала

27 січня 2021 року

м. Київ

справа № 279/959/20

провадження № 61-17278ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району про визнання права власності на 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

на вищезазначені судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вищезазначену касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку із необхідністю зазначення підстави (підстав), з якої (яких) подається касаційна скарга. Надано заявнику строк для усунення недоліку касаційної скарги до 18 грудня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

06 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі та в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України,

зазначає, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права, вказуючи на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. На обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 послався на пункти 9, 11, 13, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності й інших речових прав».

Посилання заявника на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності

й інших речових прав», що містить роз`яснення рекомендаційного характеру

з питань застосування законодавства, не є посиланням на постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, у розумінні пункту 2 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без наведення випадків, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України, які визначені процесуальним законом підставами касаційного оскарження судових рішень (неврахування судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; необхідність відступлення від висновку, викладеного

у постанові Верховного Суду; відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах; наявність порушень, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу),

не є виконанням вимог процесуального закону (пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень, які набрали законної сили.

Отже, вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 02 грудня 2020 року

ОСОБА_1 не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто:

у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), з якої (яких) подається скарга.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено,

що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення заявнику.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1

до територіальної громади в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району про визнання права власності

на 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю - повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников