Провадження № 2/537/254/2021
Справа № 537/3897/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судового засідання Кошеленко Я.С., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% з усі видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.06.2016 сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з початку 2020 року між нею та відповідачем склалися неприязні відносини на ґрунті різних поглядів на життя. Між сторонами відсутні будь які шлюбні стосунки, вони проживають окремо. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини. 29.10.2020 шлюб між сторонами розірвано. На даний час відповідач працює у сімейному бізнесі, а саме магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить його батькові, та має дохід приблизно 30 000 грн на місяць. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. Враховуючи викладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав заявлених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки та колишньої дружини, у розмірі заявленому останньою в позовній заяві.

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 11 червня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.10.2020 було розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 31 липня 2019 року.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, малолітня ОСОБА_3 проживає з матір`ю позивачкою по справі.

Позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років.

Згідно довідки, виданої СПД-ФОП ОСОБА_4 18.12.2020, відповідач ОСОБА_2 на даний час працює в СПД-ФОП ОСОБА_4 та його заробітна плата за листопад 2020 року слала 939,99 грн.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено судом, відповідно до ст. 187 СК України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст. 188 СК України від обов`язку утримувати дочку ОСОБА_5 не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 СК України між сторонами не укладено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов`язку ОСОБА_2 піклуватися про свою дитину, а тому суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та дитини, стан здоров`я відповідача, який є працездатним, встановлений законом прожитковий мінімум для дітей та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, а також те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі заявленому позивачем, то суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 75, 84, 180-182, 191 СК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 30.10.2020 і до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на її утримання у розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.10.2020 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 29.01.2021.

Суддя: І.І.Дядечко