Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2021 Справа №607/14286/21

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Скали В. І.,

представника позивачки, адвоката Молиня Р. П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісячно, до повноліття дитини з врахуванням індексації, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 листопада 2011 року між сторонами було укладено шлюб, в якому народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . Шлюб між сторонами розірвано 23 липня 2018 року. Батько участі у вихованні дитини не бере та кошти на утримання не надає. Також у позивачки відсутній достатній рівень заробітку для належного утримання дитини самостійно, оскільки вона на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості та не працює, що і стало причиною її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 18 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки, адвокат Молинь Р. П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково у розмірі 1 500 грн.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 01 серпня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/11008/18 від 23 липня 2018 року розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 26 листопада 2011 року.

Згідно довідки № 718 від 06 серпня 2021 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , на утриманні ОСОБА_4 знаходиться донька ОСОБА_3

ОСОБА_1 03 листопада 2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 03 листопада 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 18 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Із ультразвукового дослідження правої пахової ділянки ОСОБА_1 , яке відбулося 03 серпня 2021 року, вбачається, що останній має грижу Гілмора 13 мм та спазмовані клубові м`язи.

За змістом довідки про доходи № 71, виданої 15 вересня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 працює керівником гуртка у відділі культури, молоді та спорту Великогаївської сільської ради та за період з березня 2021 року по серпень 2021 року отримав дохід у розмірі 41 218, 77 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що спільна дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із матір`ю.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2 статті 181 СК України).

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільної дитини, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. ОСОБА_1 є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, зокрема, часткового визнання відповідачем позову, а саме в частині стягнення з нього на користь позивачки на утримання дитини аліментів у сумі 1 500 грн, перебування в нього на утриманні доньки від другого шлюбу, того, що неповнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, виходячи з рівності обов`язку батьків її утримувати суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи з 13 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 137, 206, 258268, 273, 352355, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з подальшою індексацію відповідно до закону,починаючи з 13 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення суду складено 23 листопада 2021 року.
Головуючий суддяО. Я. Герчаківська