УХВАЛА

"24" листопада 2021 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши питання можливості відкриття у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку у спадщини , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі-позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (ділі- відповідачка, ОСОБА_2 ), третя особа: державний нотаріус П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Лола Ю.В., про визнання за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору , платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який сплачується на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, які вказані в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.hr.court.gov.ua (адреса сайту суду http://court.gov.ua/sud2021/). Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 рік складає 2270,00 грн.

Згідно частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову (вартість майна), якщо позов підлягає грошовій оцінці.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 4 статті 177 ЦПК України ).

До позовної заяви позивачкою додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: квитанцію про сплату судового збору у сумі 908,00 грн.

Разом з цим, позивачкою в порушення зазначених вимог цивільного процесуального закону у позовній заяві не зазначено ціну позову, а також доказів, що підтверджує її розмір, тобто вартість частки спадкового майна станом на день звернення до суду.

Зазначені недоліки, які містить позовна заява ,позбавляє суд визначити розмір судового збору, який позивачка повинна сплатити або доплатити за подачу даного позову.

При цьому, суд зазначає, що мінімальна ставка судового збору, передбачена Законом, за звернення до суду з позовом майнового характеру- 908 грн.00 коп., а максимальна - 11350.00 грн.

Крім того, Крім цього, згідно з пунктами 5, 6 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Так, предметом позову ОСОБА_1 , є вимога про визнання за нею право власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину.

Статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що коли спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу.

Як зазначено в частині 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду , яка викладена у постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20), також Пленуму Верховного суду України, який дав роз`яснення з цього питання в пункті 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008.

Враховуючи зазначене, право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає у позивачки, як спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Проте, всупереч статті 175 ЦПК України зазначені відомості (відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину за позивачкою) у змісті позовної заяви відсутні.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України, позивачка, повинна подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 відповідно до частини1 статті185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення її недоліків, а саме:

- зазначення ціну позову із наданням доказів, що підтверджує вартість спадкового майна ( його частки) станом на день звернення до суду;

- надання документу, що підтверджує доплату позивачкою судового збору за ставками, визначеним Закону із врахуванням ціни позову, у разі якщо, розмір судового збору, сплачений позивачкою за подачу даного позову, не відповідає таким ставкам Закону;

- надати суду докази відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину на спірне спадкове майно.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку у спадщини - залишити без руху.

Надати позиваці 7-денний строк з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків.

Роз`яснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, у разі не усунення зазначених в ухвалі суду недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Лисиченко