Справа № 653/1552/20
Провадження № 2/653/189/21
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.
за участю секретаря Волвенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк», в інтересах якого діє Продан Іванна Станіславівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. Також просить стягнути судові витрати у вигляді судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явилась, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Зі змісту вищевказаного кредитного договору вбачається, що ним визначені всі суттєві умови кредитних договорів щодо виду банківських послуг, строку дії договорів, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, сплати комісії, при цьому ОСОБА_1 погодилась з ними, в підтвердження чого поставила свій особистий підпис.
Відповідно до умов договору Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності до графіка, що викладений у Додатку № 1 до Договору. Розмір ануїтетного платежу 4119 грн. 00 коп., який повинен бути сплачений щомісячно до 02 числа.
Згідно п. 3.9 Договору, за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 84 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.
Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору.
12 березня 2020 року відповідачу була направлена вимога про погашення простроченої заборгованості, проте така заборгованість не сплачена, через що позивач був змушений звернутись до суду.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно до вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Визначаючись щодо розміру заборгованості, суд враховує, що позивач, пред`являючи вимоги про сплату кредиту, просить, у тому числі, крім суми, яку фактично отримав в борг позичальник та зобов`язався повернути згідно Договору, стягнути з відповідача інші самостійно розраховані ним суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.
Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені, в тому числі її розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилається на Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті банку www.mу.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105, 09 червня 2017 (із змінами і доповненнями).
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими документами ознайомилась і погодилась відповідач шляхом проставлення підпису в Договорі про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 02 травня 2019 року.
Крім того, інформаційне повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» від 09 червня 2017 року № 105 з опублікованими в ньому Правилами не може бути належним доказом досягнення згоди сторін саме за вказаними в них умовами щодо стягнення пені та інших не передбачених Договором сум, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування та не містить підпису відповідача на час укладення договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «Укрсиббанк», відсутність у Договорі домовленості сторін про розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам та за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок розрахунку пені за укладеним договором та інший порядок зарахування сплачених на виконання Договору сум.
Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування в частині розміру пені та узгодження з нею саме тих умов, які вважає узгодженими банк.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 380 грн. 24 коп.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 856 грн. 86 коп.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії - 50 грн. 84 коп.
В іншій частині позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази щодо виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору про надання споживчого кредиту та їх неналежного виконання відповідачем, внаслідок яких виникла заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), заборгованість по комісії.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на це, пропорційно розміру задоволених вимог, розмір судового збору, що підлягає до стягнення складає 2061 грн. 01 коп. (98,05 % від 2102 грн.)
Щодо інших витрат позивача, про які він зазначав при попередньому розрахунку суми судових витрат, до яких відніс витрати на правничу допомогу у сумі 7500 грн., то враховуючи, що останній не надав жодних доказів в підтвердження їх понесення, то відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 629, 633, 634, 1049,1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 133, 258-259, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк», в інтересах якого діє Продан Іванна Станіславівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова