Справа № 674/963/21
Провадження № 2/674/546/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 листопада 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності, -

ВСТАНОВИВ :

28.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив усунути перешкоду у користуванні правом власності шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 , власником якого є позивач.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є власником житлового приміження з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 23.01.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №197330073 від 23.01.2020.

Відповідно до довідки Новодунаєвецької селищної ради від 21.07.2021 року №1/345 на житловій площі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не є членом сім`ї позивача, разом з позивачем в будинку не проживає і не веде спільне господарство, відповідач не проживає в будинку з 2015 року і не несе обов`язків по утриманню житла. Відповідач не проживає разом з позивачем власником житла та не веде із ним спільного господарства, а тільки зареєстрований в будинку позивача. Наявність реєстрації відповідача за адресою житлового приміщення створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Згідно з ухвалою судді від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 23.01.2020 року, засвідченим приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріально округу Хмельницької області Бугерко Н.А. від 23.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №162, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №197330073 від 23.01.2020 р.

Довідкою Новодунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 21.07.2021 р. №1/346 та випискою з погосподарської книги с. Лошківці за 2016-2020 роки підтверджується, що у вище означеному будинку зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно актів обстеження, складених депутатом Новодунаєвецької селищної ради Кульчицьким М.В., за присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 15.02.2021 р., 20.11.2020 р., 21.07.2021 р. вбачається, що під час обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2 та його сім`я в даному будинку не проживають з 2015 року по теперішній час, не ведуть господарства та не підтримують будинок.

Разом з цим, відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку у вказаному будинку зніматись не бажає, чим порушив право позивача на користування своїм майном, вказана обставина стала підставною для звернення до суду із зазначеним позовом.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування житловим приміщенням.

Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК Української РСР, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, у правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-709цс16 зазначається, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Враховуючи те, що реєстрація відповідача обмежує право позивача на розпорядження своєю власністю, суд вважає, що є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно дост.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76,141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користуванні житловим будинком шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю. Е. Шафікова