Справа № 587/2286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Землюк А.П., представника відповідача Кондратенко С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 лютого 2014 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000 тис. грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови та правила) та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 16.09.2020 року, у загальному розмірі 37452,55 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 27754,51 грн., в тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту - 27754,51 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 9698,04 грн., яку банк, просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути понесені витрати в зв`язку з розглядом справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача - адвоката Кондратенко С.Ю. надійшло заперечення.

З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд зазначає наступне.

У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником він зобов`язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень статей 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами першою та другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Надана банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що підписана ОСОБА_1 , не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, всупереч положенням ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 закону України "Про захист прав споживачів" відповідачем не підписані і не свідчать про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах, визначеними цими документами.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо в строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд рахує, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 16.09.2020 року, позивачем щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2016 року і до 01 червня 2019 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості) на загальну суму 12051,01 грн. (99,32+113,47+133,80+129,13+110,65+94,88+103,74+96,81+100,10+100,34+117,24+139,73+120,40+107,00+88,57+108,68+140,34+152,59+173,07+0,26+94,24+212,06+268,70+342,77+484,45+572,32+681,34+1015,96+988,26+1615,25+1681,20+1864,34).

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам, з якого виходив позивач, за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту) не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів.

Отже, станом на 16.09.2020 року, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) складає: 27754,51 грн. - 12051,01 грн. = 15703,50 грн., тобто саме на суму 15703 гривень 50 копійок вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Як вбачається з заперечень представника відповідача, що банком декілька разів, на загальну суму 750,00 гривень здійснювалися погашення пені за рахунок тіла кредиту, але як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 16.09.2020 року, позивачем неодноразово в період часу з 01 січня 2019 року по 01 липня 2019 року була нарахована пеня в сумі по 50,00 та по 100,00 гривень, але дані суми за рахунок тіла кредиту не погашалися, а погашалася за рахунок платежів, внесених відповідачем.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 заначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Що ж стосується нарахуванням процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, у постанові Великої Палати ВС у справі № 910/1238/17 були чітко розмежовані поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами", та "проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами".

Уточнюючи правовий зміст цих термінів, у пункті 6.20 постанови У справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях: перше значення - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; а друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивачем була застосована процентна ставка в розмірі 84,00 відсотки, а відповідно до чинного законодавства передбачено сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, розрахунок позивача нарахованих відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за збільшеним розміром є не вірним, що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Отже загальна сума стягнення заборгованості за кредитним договором складає 15703,50 гривень.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо неправомірного повернення «миттєвої розстрочки» та неправомірного нарахування відсотків, зазначеного в запереченні, оскільки представником не додано жодного доказу стосовно укладення договору «миттєвої розстрочки» відповідачем та банком.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 41,93 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 881,37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 623, 549, 550, 1049,1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Приватбанк» (м. м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 15703 (п`ятнадцять тисяч сімсот три) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Приватбанк» (м. м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) - 881 грн. 37 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних