Ухвала

27 січня 2021 року

м. Київ

справа № 274/1832/20

провадження № 61-17701ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про визнання недійсними умов договору надання в користування військовослужбовцю Збройних Сил України штатно-посадового житла,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив:

визнати недійсним абзац 2 пункту 1.4. договору надання в користування військовослужбовцю Збройних Сил України штатно-посадового житла № 7, укладеного 27 квітня 2018 року між ним та квартирно-експлуатаційним відділом м. Житомира (далі - КЕВ м. Житомира);

визнати недійсним пункт 3.14 договору в частині звільнення приміщення та припинення дії договору за наслідком переведення користувача на іншу посаду;

визнати недійсним пункт 4.5 договору в частині звільнення приміщення та припинення дії договору за наслідком переведення користувача на іншу посаду;

зобов`язати КЕВ м. Житомира оформити та подати до виконавчого комітету Бердичівської міської ради документи для видачі йому спеціального ордера для вселення в надане службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_1 є наймачем житлового приміщення за адресою: квартира

АДРЕСА_1 згідно договору від 27 квітня 2018 року. Разом із ним за указаною адресою проживають його дружина та дочка. Вказував, що положення умов вищевказаного договору про відсутність права у військовослужбовця та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання у житловому приміщенні, про звільнення житла при переведенні військовослужбовця на іншу посаду, визначення статусу житла, як «штатно-посадове», не відповідають вимогам чинного законодавства та керівних нормативних актів, які регламентують порядок забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області

від 12 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року - без змін.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, в якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2020 року касаційну скаргу

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду представником заявника усунуто недоліки касаційної скарги та подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження в указаній справі.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, представник заявника посилається на те, що оскаржувана постанова надійшла на поштову адресу ОСОБА_1 24 листопада 2020 року. На підтвердження вказаного надає копію конверта, в якому надійшла оскаржувана постанова, та супровідний лист суду апеляційної інстанції.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня

2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1

частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня

2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня

2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про визнання недійсними умов договору надання в користування військовослужбовцю Збройних Сил України штатно-посадового житла, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Витребувати з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області вищезазначену цивільну справу (№ 274/1832/20).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 26 лютого 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович