"22" листопада 2021 р. Справа № 2-138/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Вишгородського районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гриб Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження по справі, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну попереднього стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК ФОРТ» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року. Крім того просив видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 та поновити строк пред`явлення його до виконання, посилаючись на те, що його оригінал попереднім стягувачем ТОВ «ФК ФОРТ» не передавався та був втрачений.

Представник заявника в поданій заяві просив розгляди справи за його відсутності.

Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули, що не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №533/П/2006-840 від 01 червня 2006 року в розмірі 669 033,60 грн., державне мито 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., всього до стягнення 670 853,60 грн.

02 квітня 2012 року на підставі вказаного рішення Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчі листи.

05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» був укладений Договір про відступлення прав вимоги №GL2N79735, за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №533/П/2006-840 від 01 червня 2006 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 лютого 2012 року про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №533/П/2006-840 від 01 червня 2006 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в загальному розмірі 670 853,60 грн., на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (, адреса: 79005, м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2).

В подальшому, 05 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» був укладений Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та майнових прав, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №533/П/2006-840 від 01 червня 2006 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ», що підтверджується додатком №3 до договору про відступленням права вимоги від 05 листопада 2020 року

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом .

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Відтак в даному випадку відбулась заміна стягувача у цій справі й правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» є ТОВ «ФК ФОРТ», а відтак стягувача у вказаних виконавчих листах слід замінити правонаступником ТОВ «ФК ФОРТ».

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що заява в частині заміни стягувача у цій справі підлягає задоволенню.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

За змістом вимог Закону України «Про виконавче провадження» звернення до примусового виконання рішення суду у вказаній справі здійснюється самим стягувачем.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В поданій заяві представник ТОВ «ФК ФОРТ» посилається на те, що оригінали виконавчих листів первісним стягувачем ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а в подальшому й до ТОВ «ФК ФОРТ» не передавалися, відтак є втраченими, а строк пред`явлення виконавчих листів до виконання первісним стягувачем пропущено у зв`язку із початком 04 червня 2015 року процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», яка передбачала припинення основної діяльності банку, зміну керівництва, закриття відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суду не подано жодних належних, допустимих та достатніх доказів втрати оригіналу виконавчого листа та поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання первісним стягувачем або заявником.

Більш того, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили, в задоволенні заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновленні строку пред`явлення їх до виконання в цій справі відмовлено з підстав недоведеності причин поважності такого пропуску.

Тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплив в 2013 році для попереднього стягувача і в передбаченому Законом порядку не поновлений.

Сам по собі факт заміни стягувача у зобов`язанні після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, підставою для поновлення такого строку бути не може.

З висловлених у заяві мотивів й поданих доказів не можна дійти висновку про істотні, непереборні труднощі, які завадили стягувачеві вчинити всі необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду.

Застосування процесуальних строків пред`явлення виконавчих листів до виконання має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати боржників від прострочених вимог.

Згідно конвенційної практики ЄСПЛ та принципу правової визначеності, передбачуваності боржники (відповідачі) вправі очікувати застосування до них процедури примусового виконання рішення суду протягом визначеного законом строку, якщо сплив таких строків не настає з їхньої вини.

Поновлення таких строків може мати місця лише у випадках їх пропущення стягувачем виключно з поважних причин.

За таких обставин суд позбавлений можливості дійти висновку про необхідність поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За таких підстав подана заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442, 433 ЦПК України та п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» () у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя