Єдиний унікальний номер №943/2017/20
Провадження № 6/943/23/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Шендрікової Г.О. ,

з участю секретаря судових засідань Волошин Х.С. ,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцької І.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Начальник відділу Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Боруцька І.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника керівника приватної агрофірми «Покрова» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання ним зобов`язань згідно наказу № 911/2737/17 від 19.12.2017 року про примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 19.12.2017 року .

В обґрунтування подання начальник відділу посилається на те, що на виконанні у Буському районному відділі ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) перебуває наказ № 911/2737/17 від 19.12.2017 року про примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 19.12.2017 року про стягнення солідарно з ТзОВ «ПК Трейдсервісгруп» тпа приватної агрофірми «Покрова» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 1207,85 грн. 3% річних та 4965,39 грн інфляційних, надано боржнику строк добровільно виконати, однак він добровільно виконавчий документ не виконує, будь-яких дій, спрямованих на виконання не здійснює.

В судове засідання представник Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не з`явився, хоч була належним чином судом повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Суду не представлено матеріали виконавчого провадження, а тому вирішено розглядати справу на підставі наданих доказів в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у поданні слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконуються у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 19) ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

На підтвердження фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2018 року та копії наказів №911/2737/17, № 911/2737/17 виданих 19.12.2017 року Господарським судом Київської області, скеровано запити про отримання інформації стосовно майна та доходів боржника та отримано відповіді на такі, а також зроблено запит до Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області без відповіді.

Разом з тим, у матеріалах справи, які досліджені судом, містяться виклики державного виконавця від 11.10.2018 року, за вих. № 3334, від 27.03.2020 року, за вих. №3978, від 04.08.2020 року вих. № 8216, однак суду не представлено належних доказів отримання їх боржником керівником приватної агрофірми «Покрова» Беднарською Л.К.

Однак, державний виконавець звернувся до суду з відповідним клопотанням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не надавши доказів того, що боржнику відомо про виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що державним виконавцем не вживалися заходи щодо встановлення місця перебування, проживання ОСОБА_1 тощо.

Крім того у матеріалах подання відсутні докази того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження, вчинення дій по його виконанню державним виконавцем та його неналежне виконання боржником, при відсутності належних допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника, з поданням про що звернувся державний виконавець.

Інших доказів умисного ухилення боржником від виконання зобов`язань, державний виконавець не надав, а судом такі обставини і докази не встановлені.

Відповідно до положень ст. 12, 13, 81ЦПК України, наявність умислу та обставин, які є предметом посилання начальника відділу Боруцькою І.В. у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Отже, судом не встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на неї, як керівника зобов`язань.

Так, як зазначене подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, на час звернення з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду, факт ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, не встановлено.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 ЦК України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобов`язань є обов`язковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Однак, з матеріалів подання не вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань.

Зокрема, в матеріалах подання відсутні докази (їх сукупність) того, що боржником було вчинено дії щодо ухилення від виконання зобов`язання та те, що дане ухилення зумовлене саме суб`єктивними причинами (що боржник має змогу виконати зобов`язання в повному обсязі чи частково, але свідомо та без поважних причин не робить цього), а не об`єктивними (внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану боржника і т. і.).

На підставі вищенаведеного, у зв`язку з тим, що суду не надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання рішення суду, подання не підлягає задоволенню

Керуючись ст. 258-260,441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання начальника Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Боруцької І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника керівника приватної агрофірми «Покрова» Беднарської Людмили Казимирівни.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2021 року.

Суддя Шендрікова Г. О.