Справа №720/2025/20
Провадження № 2/720/209/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоселицької міської ради об`єднаної територіальної громади Чернівецької області,

- про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

- про визначення частки у майні бувшого колгоспного двору, яке збереглося,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, про визначення частки у майні бувшого колгоспного двору, яке збереглося.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспний двір членами якого були, голова двору ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/3 частці в даному господарстві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку в даному дворогосподарстві.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадщину прийняли по 1/6 частці її син ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При житті 03 липня 2018 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина в цілому на Ѕ частку даного дворогосподарства з яких 1/3 частка як члена колишнього колгоспного двору та 1/6, яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 ..

Спадщину своєчасно прийняв його син ОСОБА_1 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно та визначити йому частку у майні бувшого колгоспного двору, яке збереглося.

В судовому засіданні позивач не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі.

Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Матеріалами справи судом встановлено, що 10 жовтня 1962 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що складений актовий запис № 24 сільською радою с. Зелений Гай Новоселицького району Чернівецької області, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , про що складений актовий запис № 10 виконавчим комітетом Зеленогайської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про переміну прізвища серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перемінив своє прізвище на ОСОБА_6 , про що 13 грудня 1999 року складений актовий запис № 161 відділом реєстрації актів громадського стану Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив своє прізвище на ОСОБА_5 , про що 23 січня 2018 року складений актовий запис № 03 Новоселицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспний двір членами якого були, голова двору ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 475 від 26 липня 2019 року виданою Зеленогайським старостинським округом №7 Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали рівні часки по 1/3.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що складений актовий запис № 17 виконавчим комітетом Зеленогайської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При своєму житті ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст. 1261 ЦК України).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 по 1/6 частці прийняли її чоловік ОСОБА_2 та іі син ОСОБА_1 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 476 від 26 липня 2019 року виданою Зеленогайським старостинським округом № 7 Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При житті 03 липня 2017 року ОСОБА_2 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 56, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що складений актовий запис № 2 Новоселицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина в загальному на Ѕ частки дворогосподарства по АДРЕСА_1 з яких 1/3 частка як члена колишнього колгоспного двору та 1/6, яку ОСОБА_2 успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийняв своєчасно його син ОСОБА_1 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 477 від 26 липня 2019 року виданою Зеленогайським старостинським округом № 7 Новоселицького району Чернівецької області.

Постановою нотаріуса від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Позивач просить також визначити йому 1/3 частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час в домоволодінні по

АДРЕСА_2 станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспний двір членами якого були голова двору ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 475 від 26 липня 2019 року виданою Зеленогайським старостинським округом №7 Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору.

Отже, на момент припинення колгоспного двору його членам були голова двору ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , а тому вказане майно належало їм на праві спільної власності у рівних частках, а саме по 1/3 частці.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що вказане господарство дійсно відносилося до колгоспного двору, членом якого був позивач ОСОБА_1 на той час і значиться на теперішній час, станом на 15 квітня 1991 року у позивача, як бувшого члена колгоспного двору виникло право власності у майні колгоспного двору на 1/3 частку, а тому суд дійшов висновку про визначення ОСОБА_1 1/3 частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанцій № 45 від 20 листопада 2020 року в загальній сумі 4473 грн. 80 коп. (чотири тисячі чотириста сімдесят три гривні 80 коп.), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 2236 грн. 90 коп. сплаченого при поданні позову на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 142, 176, 206, 245, 246, 258-273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 право власності на 1/6 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літери «В», гаражу літера «Г», вбиральні літера «Д», вигрібної ями № 1, огорожі № 2-3 розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літери «В», гаражу літера «Г», вбиральні літера «Д», вигрібної ями № 1, огорожі № 2-3 розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 право власності на 1/3 частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час в домоволодінні, яке складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літери «В», гаражу літера «Г», вбиральні літера «Д», вигрібної ями № 1, огорожі № 2-3 розташоване по АДРЕСА_1 .

У зв`язку із визнанням відповідачем позову та відповідно до ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 2236 грн. 90 коп. (дві тисячі двісті тридцять шість гривень 90 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через місцевий Новоселицький районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.