Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 214/1176/17

провадження № 61-14617ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Тітова М. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2020 року заявникам відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали заявниками надіслано до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену у відповідності до статті 392 ЦПК України, у якій заявниками повторно заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року заявникам відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Тітова М. Ю., в обґрунтування якої заявники зазначають, що ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Додатково вказують, що в цій справі за аналогічних обставин та доказів у касаційному провадженні № 61-14304ск20 їм було задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Тітова М. Ю. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді.

Вищевикладене свідчить про те, що доводи заяви про відвід судді по своїй суті є незгодою заявників з прийнятим суддею процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відводу судді Тітова М. Ю., тому у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Тітова М. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки з моменту їх укладення, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Тітова М. Ю. передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков