Справа № 236/4688/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

розглянувши без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 позивач звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів проценти за користування позикою відповідно до договору від 09.07.2021 в сумі 83903,21 грн. за період з 12.07.2021 по 24.11.2021.

Одночасно 25.11.2021 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачам, а саме: незакінчене будівництво житлового будинку відсоток готовності 67%, що розташоване у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 . Заборонити відповідачам до вирішення цивільної справи в суді будь-яким способом відчужувати зазначене нерухоме майно.

Підставою забезпечення позову позивач вважає таке. ОСОБА_2 ігноруються дзвінки позивача протягом тривалого часу, наявна інформація та є обґрунтоване припущення позивача, що відповідачі знаходяться в скрутному фінансовому стані для вирішення якого можуть продати належне їм майно на яке в подальшому може бути направлено стягнення за рішенням суду, відповідно невжиття заходів забезпечення, відповідно відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вважає, що обраний вид забезпечення не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки спірне майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежуються лише можливість його відчуження.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову (Постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 справа №308/856/20 ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі № 753/22860/17 зазначено, що «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При дослідженні заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 не наведено жодних підстав які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, доводи заяви зводяться виключно до припущення.

Так, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції Гринько С.О. від 16.09.2015 ВП № 44427839, накладено арешт на все майно ОСОБА_2 . Отже, незастосування заходу забезпечення позову в цій справі шляхом арешту на незакінчене будівництво житлового будинку, який за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 21.09.2015 перебуває під арештом на підставі постанови державного виконавця, не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як вже зазначалося заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, в даному випадку з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 83903,21 грн. та розміром можливих судових витрат.

ОСОБА_1 просить накласти арешт на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 при цьому доказів вартості зазначеного майна суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Таким чином з матеріалів заяви не вбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки не зазначені та не долучені докази, які підтверджують, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, чи що це може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідачів навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв`язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає зазначені доводи недостатніми та не доведеними належними засобами, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: