Єдиний унікальний номер № 616/409/19
Провадження № 2/616/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» січня 2021 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря - ШЕГДИ В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача не з`явилась,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права суборенди за договором суборенди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 в якій позивач просить визнати за ним право суборенди за договором суборенди від 18 листопада 2010 року земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:000:0613, загальною площею 20,6605 га на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту із земель водного фонду для рибогосподарських потреб, що укладений між ФОП ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 строком до 29.03.2055 року.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

31 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розгляд справи та клопотання про закриття провадження у справі розглядати за її відсутності та відсутності її представника у зв`язку з віддаленістю місця їх проживання від Великобурлуцького районного суду Харківської області, та враховуючи також обставини з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 (а.с.201-204).

Так, представником відповідача ОСОБА_7 на адресу суду подано клопотання про закриття провадження у справі в якому зазначено, що відповідно до позовної заяви ФОП ОСОБА_4 , між вказаною особою та відповідачем існує спір щодо користування земельною ділянкою, загальною площею 20,6605 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0613.

16 травня 2019 року Верховним Судом в касаційному порядку була розглянута справа № 820/854/18 за позовом ФОП ОСОБА_5 до Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Марченка І.Л., третя особа ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Верховним Судом встановлено, що у даній справі спір виник стосовно правомірності рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права за договором суборенди, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з підстав існування чинного договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного Великобурлуцькою районною державною адміністрацією з ОСОБА_6 , право на яке в подальшому перейшло ОСОБА_5 . Відтак, у даній справі фактично оскаржується чинність договору оренди, на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрацію речового права, тобто існує спір між двома суб`єктами господарської діяльності щодо права оренди на земельну ділянку (чинності одного з договорів оренди землі). Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки спірні правовідносини фактично виникли між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно права оренди на земельну ділянку, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Представник відповідача вказує, що ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, а тому вважає, що спір щодо користування земельною ділянкою, загальною площею 20,6605 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0613, в тому числі щодо не визнання права суборенди, існує між фізичними особами, які є підприємцями, а тому має розглядатись за правилами Господарського процесуального кодексу України. За викладеного просить закрити провадження у справі (а.с.145-147).

Позивач ОСОБА_4 щодо клопотання представника відповідача вказав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки він з позовом звернувся до ОСОБА_5 , як до фізичної особи.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача, матеріали цивільної справи, заслухавши позивача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У відповідності до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, ФОП ОСОБА_4 звернувся до Великобурлуцького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_5 в якій просить визнати за ним право суборенди за договором суборенди від 18 листопада 2010 року земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:000:0613, загальною площею 20,6605 га на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту із земель водного фонду для рибогосподарських потреб, що укладений між приватним підприємцем ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 строком до 29.03.2055 року (а.с.03-07).

З матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2006 року між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) та приватним підприємцем ОСОБА_6 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га із земель водного фонду для рибогосподарських потреб. Строк дії договору становить 49 років (а.с.10-11).

18 листопада 2010 року між ФОП ОСОБА_6 (орендарем) та позивачем ФОП ОСОБА_4 (суборендарем) було укладено договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номер :01:000:0613, загальною площею 20,6605 га, яка розташована на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, за межами населеного пункту із земель водного фонду для рибогосподарських потреб строком до 29.03.2055 року (а.с.14-16).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2012, посвідченого державним нотаріусом Марченко Н.І., право на оренду земельної ділянки, площею 20,6605 га для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що було надано померлому ОСОБА_6 на підставі договору оренди землі від 24.03.2006, зареєстрованого у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 29.03.2006 за реєстраційним номером 03, перейшло до його сестри ОСОБА_5 (а.с.18).

23 вересня 2015 між Великобурлуцькою РДА та ОСОБА_5 укладена додаткова угоди до договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006, зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 03, п.1.1 якої орендарем визначено ОСОБА_5 (а.с.19).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.04.2016 в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право оренди земельної ділянки за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2012 та додаткової угоди від 23.09.2015, строк дії договору 49 років (а.с.27).

08 червня 2016 року, тобто після державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ОСОБА_5 , Державним реєстратором прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Марченко І.Л. прийнято рішення провести державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 за договором від 18.11.2010, укладеним між ОСОБА_4 (суборендарем) та ОСОБА_6 (а.с.29).

З рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 820/854/18 вбачається, що ФОП ОСОБА_5 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Великобурлуцької РДА, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко І.Л., за участю третьої особи ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької РДА. Вказаним судовим рішенням, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 у цій справі, задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_5 ; скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко І.Л. про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки від 08.06.2016 №29958054 (а.с.20-26).

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №820/854/18 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 і закрито провадження в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_5 до Великобурлуцької РДА, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко І.Л., за участю третьої особи ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення. При цьому у п.25 цієї постанови Верховний Суд зазначив, що оскільки правовідносини фактично виникли між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 стосовно права оренди на земельну ділянку, то цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України (а.с.154, а.с.214 обр.). Вказана постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (а.с.149 -156).

21.08.2019 ФОП ОСОБА_5 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Великобурлуцької РДА, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко І. Л. про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації (а.с.215 обр.).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2726/19, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 у цій справі, позовні вимоги задоволено повністю; визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації; визнано протиправним і скасовано рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер: 48528521 від 05.09.2019 09:49:42 державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Кривошей В.О. (а.с. 206-218).

Із вищевказаних рішень вбачається, що предметом спору було визнання протиправними і скасування рішень про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки: державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації від 08.06.2016 15:17:27 індексний номер: 29958054; державного реєстратора Кривошей В.О. Великобурлуцької районної державної адміністрації 05.09.2019 09:49:42 індексний номер: 48528521.

Як зазначено вище, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 16.05.2019 (справа № 820/854/18) за участю тих же учасників справи та про той же предмет зазначив, що цей спір є господарсько-правовим, оскільки в ньому наявний спір саме про право.

Відповідна правова позиція викладена також у п.7.6 постанови Верховного Суду від 17.06.2020 у цій справі: «Отже в даній постанові було прямо зазначено, що даний спір є саме господарсько-правовим…» (а.с.164).

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Згідно з ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11 №10 «Про деякі питання підвідомчості підсудності справ господарським судам» у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до статей 1, 12, 41 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначається в пункті 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі суб`єкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що предметом спору є визнання за позивачем право суборенди за договором суборенди земельної ділянки № б/н від 18 листопада 2010 року, що укладений між ФОП ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 строком до 29.03.2055 року. Спір, що виник між сторонами стосується земельної ділянки з кадастровим номер :01:000:0613, загальною площею 20,6605 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, тобто спір виник між сторонами в період здійснення господарської діяльності.

При розгляді вказаної справи встановлено, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 16.05.2019 у справі №820/854/18 за участю тих же учасників справи та про той же предмет зазначив, що цей спір є господарсько-правовим, оскільки в ньому наявний спір саме про право.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року, справа № 922/2726/19 .

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03, п.52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

У рішенні від 28.02.2008 у справі «Церква села Сосулівка проти України» (заява № 37878/02) ЄСПЛ зазначив, що заявник мав доступ до судів різної юрисдикції, проте жодний з них не розглянув по суті його скарги, оскільки суди вважали, що вони не мають юрисдикції розглядати такі питання, незважаючи на те, що процедурні вимоги прийнятності було дотримано. У цьому випадку Європейський суд дійшов висновку, що така відмова прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Винятковою компетенцією суду є правосуддя, тобто здійснювана в передбаченому законом процесуальному порядку правозастосовна діяльність суду з розгляду справ.

Таким чином, за наявності судового рішення (постанови Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 820/854/18), яке набрало законної сили та яким встановлено, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, враховуючи принцип res judicate та права позивача на доступ до правосуддя, і розгляд його справи впродовж розумного строку, зважаючи на предмет та підстави позову, а також суб`єктний склад сторін, спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Як було зазначено вище, з поданої позовної заяви вбачається, що спір стосується правовідносин, які виникли між фізичними особами-підприємцями, предметом укладеного договору є господарська діяльність саме фізичної особи-підприємця, отже, враховуючи норми чинного процесуального законодавства та правові висновки Верховного суду 16.05.2019 у справі № 820/854/18, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги відносяться до компетенції господарських судів України та відповідно до статті 19 ЦПК України не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження по справі закривається, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 259-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача - адвоката Єгорова Станіслава Георгійовича про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права суборенди за договором суборенди земельної ділянки - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2021 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ