печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. від розгляду цивільної справи №757/57465/21-ц за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2021 року у провадження суду для розгляду надійшла вказана заява про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Сооколова О.М. від розгляду цивільної справи №757/57465/21-ц за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, яку 19.11.2021 року відповідно до п. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення відводу передано судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л.

Так, в обґрунтування даної заяви, представник позивачки зазначив, що суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М. в рамках цивільної справи 757/57465/21-ц порушує процесуальні строки розгляду справи, що викликає сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

З урахуванням зазначених обставин, на думку заявника, дії судді Соколова О.М., призводять до порушення прав позивача на судовий захист, у зв`язку з цим, було заявлено відвід.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого суду у справі за її позовом та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Те, що заявник посилається на те, що Соколов О.М. ухвалою від 25 червня 2021 року відмовив у видачі судового наказу в справі № 757/32366/21ц, не може слугувати підставами для безумовного відводу судді, оскільки у відводі не зазначено підстав, які могли б виключити будь-які об`єктивно виправдані та обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді у процесі судового розгляду, тому посилання заявника є необґрунтованими та безпідставними, та є припущеннями суб`єктивного характеру, так як провадження по справі не відкрито, а винесено ухвалу про залишення позову без руху та надано строк для усунення недоліків.

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого суду у справі за її позовом та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1-19, 36-40, 352-353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. від розгляду цивільної справи №757/57465/21-ц за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Л. Бусик