Провадження № 2-о/127/28/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2021 суддею Ан О.В. заявлено самовідвід у цивільній справі за ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з тих підстав, що 19.11.2020 нею постановлена ухвала про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 Більшістю голосів колегії суддів судової палати у цивільних справах Вінницького апеляційного суду від 20.01.2021 вказана вище ухвала скасована, справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду. З огляду на це суддя Ан О.В. вважає, що існують інші обставини, що викликають сумнів в упередженості або об`єктивності її як судді, оскільки наразі вона наразі вважає справу спором про корпоративні права, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і переконати себе в протилежному не може. Тому вважає за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Ан О.В. про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення передати до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) Вінницького міського суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: