Справа № 128/3198/21
УХВАЛА

25 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Хейніса Олександра Григоровича про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , підписаної представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

16.11.2021 в провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_4 , які автоматизованою системою документообігу суду було розподілено судді Карпінській Ю.Ф.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 19.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Хейніса Олександра Григоровича про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , підписаної представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 19.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ним даної ухвали, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

24.11.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. подав клопотання про зменшення розміру судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5% річного доходу позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами).

Положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн).

Стаття 136 ЦПК України визначає підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Законом України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення або звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року викладено позицію, відповідно до якої «обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В попередньому клопотанні представником позивача на підтвердження скрутного матеріального становища позивача ОСОБА_1 було надано копію довідки про доходи, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримує щомісячно пенсію в середньому розмірі 6000 грн, що повністю спростовує факт перебування позивачем у скрутному матеріальному становищі, також представником позивача не надано доказів щодо відсутності у позивача коштів на банківських рахунках (довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків чи їх відсутність; довідки з банку тощо); доказів щодо відсутності цінного рухомого майна, в тому числі транспортних засобів у позивача, тощо; доказів про відсутність іншого джерела доходу позивача, ніж пенсія. Крім того, зі змісту позовної заяви убачається, що позивач дав в борг відповідачу 25.05.2020 40000 доларів США, що також спростовує факт перебування позивача в скрутному матеріальному становищі, оскільки останній володів такими коштами.

Звернувшись з даним клопотанням представник позивача не надав жодних доказів, які б давали підстави для зменшення розміру судового збору.

У рішенні «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (заява № 28249/95) ЄСПЛ зазначено, що сплата судового збору не обмежує права заявників на доступ до правосуддя та для гарантування справедливого балансу, сторони повинні довести свою погану фінансову ситуацію.

З огляду на вищезазначене та враховуючи те, що належних письмових доказів на підтвердження викладених у клопотанні про зменшення розміру судового збору нових обставин, які б давали підстави для задоволення клопотання, представником позивача не долучено, а несплата судового збору веде до втрат відповідного бюджету, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про зменшення розміру судового збору.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 136 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Хейніса Олександра Григоровича про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , підписаної представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА