справа № 2-3706/2010
№ провадження 2-зз/208/6/21
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянувши в залі суду міста Кам`янське Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_1 «про скасування заходів забезпечення позову», суд

встановив:

1.Позиція заявника (відповідача).

У червні 2021 року адвокат Андрієнко Марина Вікторівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду подала матеріали клопотання «про скасування заходів забезпечення позову».

Згідно змісту клопотання ОСОБА_1 , просить:

-скасувати заходи забезпечення позову, а саме, скасувати арешт накладений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська справа № 2-3706 від 23 вересня 2010 року в межах заявлених вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування клопотання «про скасування заходів забезпечення позову» ОСОБА_1 зазначив, що Заводським районним судом м. Дніпропетровської області була винесена ухвала від 23 вересня 2010 року, справа № 2-3706/2010, якою заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено частково. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було накладено арешт в межах заявлених позовних вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. На сьогоднішній день зобов`язання відповідачем виконані, але арешт з майна належному ОСОБА_1 не знятий. Відповідач звернувся до Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з заявою про зняття арешту в межах заявлених вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . Тростянецький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у своїй відповіді зазначив, що підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 не має, так як арешт на майно ОСОБА_1 був накладений державним виконавцем при виконанні Ухвали № 2-3706/2010 від 23 вересня 2010 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про накладення арешту в межах заявлених вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . На теперішній час виконавче провадження відносно ОСОБА_1 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» , - фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. На даний час порушується право власності внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на майно відсутні.

2.Позиція позивача.

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» сповіщений про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України, в судові засідання не прибував, заяв та клопотань не подавав, причину неявки суду не повідомляв.

3.Процесуальні питання пов`язані із розглядом справи.

04 червня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотанням «про скасування заходів забезпечення позову».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали клопотання відповідача ОСОБА_1 «про скасування заходів забезпечення позову», передано до провадження судді Івченко Т.П.

09 червня 2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_1 «про скасування заходів забезпечення позову» призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання, ні заявник (відповідач) ОСОБА_1 , ні позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» не прибули, повідомлені згідно ст. 130 ЦПК України, через канцелярію суду заявник (відповідач) ОСОБА_1 подав заяву про розгляд клопотання «про скасування заходів забезпечення позову» без його участі та без застосування засобів технічної фіксації.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Враховуючи належне сповіщення сторони стягувача про дату, час та місце судового розгляду, з врахуванням приписів ст. 157, ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності сторін.

4.Фактичні обставини встановлені судом.

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за № 2-3706/10, за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості».

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2010 року, за заявою позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» забезпечено позов, накладено арешт в межах заявлених позовних вимог 30 349 гривень 25 копійок:

-на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;

-на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження (а.с.49).

Заочним Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково (а.с.61-64).

Відповідачем ОСОБА_1 04 червня 2021 року через канцелярію суду подано клопотання «про скасування заходів забезпечення позову» застосованих Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2010 року (а.с.68-69).

Згідно до копії відомостей відносно виконавчого провадження № 24032335 з примусового виконання Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2010 року, стан виконавчого провадження завершено з підстав п.8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) (а.с.74).

Згідно копії довідки від 24 квітня 2014 року № 1443184, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.72).

Згідно до копії відповіді Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 06 квітня 2021 року, підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 не має, так як арешт на майно ОСОБА_1 був накладений державним виконавцем при виконанні Ухвали № 2-3706/2010 від 23 вересня 2010 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про накладення арешту в межах заявлених вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (а.с.73).

5.Норми права застосовані судом. Висновки.

Обов`язковою умовою для набуття будь-якою особою право на звернення до суду, є наявність у зазначеної сторони прав, інтересів та свобод, які існують та які порушені, невизнані або оспорювані, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Можливість практичного здійснення права на звернення до суду за судовим захистом залежить від певних передумов, які у цивільній процесуальній літературі іменуються передумовами права на звернення до суду за судовим захистом. Ці передумови розподіляють на суб`єктивні, які належать до особистості суб`єктів спору, та на об`єктивні, пов`язані з характером предмета, який підлягає внесенню на розгляд суду; на позитивні та негативні залежно від зв`язку права на звернення до суду з наявністю або відсутністю цих передумов.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Що згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 за №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд враховує, що відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання «про скасування заходів забезпечення позову» у зв`язку з тим, що виконавче провадження № 24032335 з примусового виконання Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2010 року, виконана у повному обсязі, а виконавче провадження завершено з причини фактичного повного виконання рішення.

Крім того, суд враховує, що більше десяти років сплило після постановлення судом рішення.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що не існує реальної загрози у скасуванні відповідного заходу забезпечення позову, оскільки відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, ВП № 24032335 з примусового виконання Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2010 року завершено з підстав фактичного повного виконання рішення.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права, є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 «про скасування заходів забезпечення позову», - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме, скасувати арешт накладений Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська справа № 2-3706 від 23 вересня 2010 року в межах заявлених вимог 30 349 гривень 25 копійок на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Івченко Т. П.