ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/203/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

cекретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/28716/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року про повернення позовної заяви (суддя Чевилюк З.А.) у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просило: визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, що виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договору іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В. та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна: об`єкт обтяження: домоволодіння та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В.;

визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, реєстраційний номер обтяження 6393541, 7175923, 7423664, які виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В. та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна: об`єкт обтяження: домоволодіння та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: іпотека, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В.; іпотекодержатель: АТ «УКРСИББАНК»;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка була проведена на підставі нікчемного правочину договору купівлі-продажу, ВРС №235085 28.04.2012, приватний нотаріус Новікова Л.В., реєстраційний номер 3472;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , індексний номер 43635104 від 23.10.2018 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

визнати право власності на домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ..

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року позову заяву АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, АТ «УКРСИББАНК» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вважає, що ним добросовісно виконано вимоги процесуального законодавства: належним чином оформлено позовну заяву, додано примірники для інших учасників справи, визначено коло відповідачів, сплачено судовий збір у розмірі, що встановлений законодавством для вимог немайнового характеру. Апелянт вказує, що позивач не відмовлявся і не ухилявся від сплати судового збору, адже у письмових поясненнях позивача було детально описано, чому позовні вимоги носять немайновий характер та просив суд продовжити строк на усунення недоліків, роз`яснити наявність чи відсутність підстав для доплати судового збору на стадії підготовчого провадження, проте суд першої інстанції проявив надмірний формалізм та непропорційно обмежив Банк у доступі до правосуддя. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції письмові пояснення позивача не розглянув, а тому прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви. Зважаючи на викладене, Банк просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В силу положень ч 2 ст 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, що зазначена в п 6 ч 1 ст. 353 ЦПК України (повернення заяви позивачеві (заявникові)) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

А тому розгляд справи здійснюється судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч 1 ст 263 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п 6 ст 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п 4 ч 1 ст 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що в листопаді 2020 року АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із позовом про застосування наслідків нікчемних правочинів і товариство просило: визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, що виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договору іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В. та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження заборони відчуження нерухомого майна: об`єкт обтяження: домоволодіння та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В.;

визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, реєстраційний номер обтяження 6393541, 7175923, 7423664, які виникли на підставі договору іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договору іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В. та відновити становище, яке існувало до порушення шляхом здійснення державної реєстрації обтяження іпотеки нерухомого майна: об`єкт обтяження: домоволодіння та земельна ділянка, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349, адреса: АДРЕСА_1 ; тип обтяження: іпотека, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки 167-168 14.01.2008, видавник Нагорна Т.В.; договір іпотеки 1615, 14.05.2008, видавник Нагорна Т.В., договір іпотеки 2130 від 20.06.2008, видавник Нагорна Т.В.; іпотекодержатель: АТ «УКРСИББАНК»;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка була проведена на підставі нікчемного правочину договору купівлі-продажу, ВРС №235085 28.04.2012, приватний нотаріус Новікова Л.В., реєстраційний номер 3472;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , індексний номер 43635104 від 23.10.2018 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

визнати право власності на домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав не відповідності позовної заяви вимогам пп. 2, 3 ч 3 ст. 175, ч. 4 177 ЦПК України, якими передбачено, що позовна заява повинна містити місце проживання чи перебування сторін та інших учасників справи та зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, проте у позовній заяві не зазначено процесуальний статус суб`єкта дії, якого оскаржуються, не вказано ціни позову при заявлених майнових вимогах та не додано документ про сплату судового збору за всі заявлені вимоги.

Зазначену ухвалу представник позивача отримав на електронну скриньку 23 листопада 2020 року (а.с. 18).

04 грудня 2020 року представником позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надано письмові пояснення, в прохальній частині яких заявлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків (а.с. 19-20).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року позову заяву АТ «УКРСИББАНК» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не виконав ухвалу суду про залишення позову без руху, всупереч вказівкам суду не усунув вказані в ній недоліки позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд як орган, наділений процесуальними повноваженнями щодо вирішення спору, має розглядати справу відповідно до норм, встановлених ЦПК України, не порушуючи при цьому право особи на судовий захист, яке гарантується Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Так, у рішенні в справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та у рішенні в справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Ця обставина визнана порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Встановлено, що 04 грудня 2020 року представником АТ «УКРСИББАНК» на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у межах встановленого судом строку, подано письмові пояснення щодо вимог ухвали суду про залишення позову без руху та заявлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків (а.с. 19-20).

Отже, таке клопотання підлягало розгляду судом першої інстанції з ухваленням відповідного процесуального рішення.

Без вирішення вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви.

При цьому судом не враховано, що відповідно до змісту статті 127 ЦПК України суд може продовжити строк, встановлений для вчинення процесуальних дій.

Положення 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі. Проте, якщо особа на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, подає суду відповідне клопотання щодо зазначених в ухвалі недоліків, воно повинно бути вирішене, з наведенням у процесуальному рішенні відповідних мотивів та висновків щодо такого клопотання.

З огляду на викладене, повертаючи позовну заяву Акціонерному товариству «УКРСИББАНК», суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 -384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай