КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2723/2021
справа №361/2915/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Радзівіл А.Г.

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

В травні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 10000 грн. щомісячно.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі, але спільно не проживають і сімейного життя не ведуть. Мають спільних дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем.

Відповідач допомоги на утримання дітей не надає.

Обґрунтовуючи розмір аліментів зазначає, що відповідач є водієм з багаторічним досвідом та згідно даних оголошень про такі вакансії розмір заробітної плати становить 25000-30000 грн. Інших утриманців відповідач не має.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року позовні задоволено частково, вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 4636 грн. щомісячно, на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , починаючи з дня пред`явлення позову - 08 травня 2020 року, і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів та стягувати їх в розмірі 3000 грн.

Посилається на те, що відповідач є безробітним, має скрутне матеріальне становище, майно відсутнє.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 10 травня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, сторони мають спільних дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з матір`ю.

Відповідно до даних довідок комунального закладу Броварської районної ради "Школа естетичного виховання (дитяча школа мистецтв)" №32/1 та №33/1 від 26 лютого 2020 року, діти навчаються по класу хореографія. Батьківська оплата за навчання становить 200 грн.

Згідно із даних довідки Великодимерського ліцею Броварського району Київської області №18 від 25 лютого 2020 року, ОСОБА_4 є учнем 4-А класу за програмою "Інтелект України". Умовами впровадження даної програми є здійснення оплата навчальних посібників батьками.

Згідно даних довідки Бахмацької районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості №568 від 30 червня 2020 року ОСОБА_8 знаходиться на обліку в Бахмацькій районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості населення і не отримує допомогу по безробіттю з 26 червня 2020 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з установленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначив розмір аліментів в сумі 4636 грн.

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України установлено:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд апеляційної інстанції враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дитину, якщо останній ухиляється від цього або виконує такі обов`язки неналежним чином.

Одним із основоположних обов`язків батьків відповідно законодавства України та моральних засад суспільства є їхній обов`язок утримувати дитину. Утримання полягає в забезпеченні дитині розвитку та зростання з метою підготовки до дорослого самостійного життя. В окремих випадках, наприклад, у зв`язку із станом здоров`я дитини, батьки також зобов`язані докладати і інших зусиль та додаткових витрат з метою забезпечення благополуччя дитини, викликаних особливостями її стану здоров`я.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів орієнтовно відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, що визначається законодавством і перебуває в динаміці, тобто є крайнім розміром, який забезпечує основні, але об`єктивно не всі, потреби дитини для її всебічного розвитку.

Щодо посилання на обставини безробіття у зв`язку із пандемією, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, але і не зобов`язує до неї.

В свою чергу стаття 51 Конституції України як імперативний установлює обов`язок батьків піклуватися про своїх дітей.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, в контексті зазначеного, суд виходить з того, що до безробіття, яке виникло внаслідок непереборних сил або інших незалежних від волі особи обставин, слід відноситись як до тимчасового явища, яке не повинно впливати на інтереси дітей таким чином, що платник аліментів має бути увільнений від своїх зобов`язань повністю або частково, тоді як інший з батьків несе витрати на утримання дітей та інші матеріальні витрати, наприклад, комунальні у більшому розмірі у зв`язку із проживанням дітей, і приділяє дітям більше власного часу в аспектах побутового життя, наприклад, приготування їжі, підбір одягу, контроль за навчанням тощо.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що апеляційна скарга не містить доказів на підтвердження того, що визначений судом розмір аліментів є надмірним і необґрунтованим в контексті забезпечення достатнього рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не убачає підстав для зменшення розміру аліментів, які були визначені судом першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова