У Х В А Л А

26 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 1527/2-574/11

провадження № 61-2984св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши заяву-клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, поруки припиненою,

встановив:

23 червня 2010 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у загальному розмірі 13 320 438, 03 грн.

11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») було укладено Договір факторингу № 4 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за Договорами про надання споживчих кредитів від 07 червня 2007 року № 0, від 08 червня 2007 року № 0 , від 07 листопада 2007 року № 0, договорами іпотеки від 11 червня 2007 року № 2070, від 07 листопада 2007 року № 4722 та договорами поруки від 07 червня 2007 року № 119593, від 08 червня 2007 року № 119971 та від 07 листопада 2007 року № 156224.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2012 року було залучено до участі у справі ТОВ «Кей-Колект» в якості правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк», а АКІБ «УкрСиббанк» було залучено у якості третьої особи.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали зустрічний позов з подальшим останнім уточненням зустрічних позовних вимог від 26 березня 2018 року, у якому просили суд визнати кредитні договори, додаткові угоди до них та договори іпотеки недійсними, як укладені під впливом обману, а договори поруки припиненими в зв`язку з порушенням статті 559 ЦК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року в задоволенні первісного позову відмовлено, вимоги зустрічної позовної заяви задоволено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» кредитну заборгованість:

- за кредитним договором № 0 від 07 червня 2007 року - 58 665, 01 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 1 664 138, 61 грн;

- за кредитним договором № 0 від 07 листопада 2007 року - 188 678, 23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 5 352 197, 61 грн;

- за кредитним договором № 0 від 08 червня 2007 року - 216 901, 97 долар США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 6 152 814, 80 грн.

Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості, що виникла на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07 червня 2007 року, по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08 червня 2007 року та по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07 листопада 2007 року, яка у загальному розмірі склала 464 245, 21 доларів США, що в еквіваленті по курсу по курсу НБУ (28,3668) складає 13 169 151, 00 грн, із встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкової ціни - на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 550, 00 грн в рівних частках.

22 лютого 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року, витребувано з Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 1527/2-574/11, а також відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.

29 липня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року відмовлено.

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 втретє звернулася до Верховного Суду з заявою-клопотанням про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заява-клопотання ОСОБА_1 мотивована тим, що по спірних кредитних договорах від 07 червня 2007 року № 0, від 08 червня 2007 року № 0 вона до 16 вересня 2014 року була лише іпотекодавцем, а до спірного кредитного договору від 07 листопада 2007 року № 0 взагалі не має жодного відношення.

Також заявник зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В. В. відкрито виконавче провадження № 67466222 та розпочато примусове стягнення з неї боргу позичальника ОСОБА_5 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року. На думку ОСОБА_1 , указане призводить до безпідставних матеріальних витрат та моральних страждань її сім'ї.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві-клопотанні вказує, що апеляційний суд належним чином не встановив дійсного розміру кредитної заборгованості позичальника та неправильно визначився з обсягом її відповідальності, у зв'язку з чим виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року може призвести до незаконного стягнення з неї заборгованості ОСОБА_5 .

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Проте заявником не наведенодостатньо обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде неможливим чи утрудненим, а доводи заяви-клопотаннязводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення та здійснення приватним виконавцем дій, спрямованих на його виконання, не є достатньою підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеськогоапеляційного суду від 30 грудня 2020 року слід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

У задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко