ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 720/412/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретаря

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» Шаповалової

учасники справи

позивач ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД»

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», ОСОБА_3

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року, головуючий у першій інстанції Мілінчук С.В.

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою

Справа №720/412/20 Головуючий у 1 інстанції Мілінчук С.В.

Провадження №22-ц/822/143/21 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року об`єднано справу за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним для спільного розгляду із справою за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» просили визнати договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фнкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ недійсним, витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариства з обмеженож відповідальністю «Бізнес Груп Буковина» майна, зобов`язати провести відповідні реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на дане майно.

ОСОБА_2 у грудні 2020 року подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», яке знаходиться по вул.Хотинській,75 м.Чернівці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернвіці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернівці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, складається з торгово-офісного приміщення 1-1 1-16: підвалу 1-16 складу площею 365,5 кв.м, 1 поверху 1-1 торгового залу площею 149,8 кв.м, 1-2 вмпивальника площею 2,7 кв.м, 1-3 вбиральні площею 1,2 кв.м,1-4 вбиральні площею 1,1 кв.м, 1-5 душової площею 1,5 кв.м, 1-6 вбиральні площею 1,1 кв.м, 1-7 коридору площею 5,3 кв.м, 1-8 коридору площею 4,6 кв.м, 1-9 приміщення площею 10,7 кв.м, 1-10 приміщення площею 6,8 кв.м, 1-13 торгового залу площею 320 кв.м, 1-14 коридору площею 12,6 кв.м, 1-15 торгового залу площею 82,3 кв.м загальною площею 1025,1 кв.м

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», яке знаходиться по вул.Хотинській,75 м.Чернівці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернвіці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернівці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, складається з торгово-офісного приміщення 1-1 1-16: підвалу 1-16 складу площею 365,5 кв.м, 1 поверху 1-1 торгового залу площею 149,8 кв.м, 1-2 вмпивальника площею 2,7 кв.м, 1-3 вбиральні площею 1,2 кв.м,1-4 вбиральні площею 1,1 кв.м, 1-5 душової площею 1,5 кв.м, 1-6 вбиральні площею 1,1 кв.м, 1-7 коридору площею 5,3 кв.м, 1-8 коридору площею 4,6 кв.м, 1-9 приміщення площею 10,7 кв.м, 1-10 приміщення площею 6,8 кв.м, 1-13 торгового залу площею 320 кв.м, 1-14 коридору площею 12,6 кв.м, 1-15 торгового залу площею 82,3 кв.м загальною площею 1025,1 кв.м.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, обсяг позовних вимог ОСОБА_2 , відсутність вимог про застосування наслідків недійсності правочину.

Посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки даним про особу відповідача ОСОБА_3 , накладення ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року арешту на корпоративні права ОСОБА_3 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина».

Вказує на те, що судом першої інстанції не вирішено питання зустрічного забезпечення, здійснено перешкоджання представнику ОСОБА_1 у наданні правової допомоги, не допущенні представника ОСОБА_1 до зали судового засідання, постановлено ухвалу у справі №720/412/20 після об`єднання справи за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним із справою за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним і присвоєння єдиного унікального номеру справи 720/410/20.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» в апеляційній скарзі просить ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина бізнес Груп», які не були залучені до участі у справі, оскільки ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року об`єднано справу за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним для спільного розгляду із справою за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, після чого ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп».

Посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» є добросовісним набувачем нерухомого майна, накладення арешту на майно перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» розпоряджатись нерухомим майном, дії ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» спрямовані на захоплення майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет».

Договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ є правомірним, не порушує права ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД».

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18 квітня 2017 року замінено сторону виконавчого провадження з стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» НОМЕР_1 доларів США 70 центів, 1360895 грн. 61 коп. пені та судових витрат з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на ОСОБА_3 .

Також ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24 квітня 2017 року замінено сторону виконавчого провадження з стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд ХХІ» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» НОМЕР_2 доларів США 52 центів, 689314 грн. 24 коп. пені та судових витрат з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на ОСОБА_3 .

Вважає, що відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позову визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ недійсним.

Зазначає, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційні скарги ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» залишити без задоволення.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» просить апеляційні скарги ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст. 149, ч.1, 3 ст. 150 ЦПК України та дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», яке знаходиться по вул.Хотинській,75 м.Чернівці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернвіці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернівці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

На обгрунтувнаня таких висновків суд першої інстанції зазначив про існування спору щодо дійсності договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ та предмета договору іпотеки.

Водночас суд першої інстанції послався на набуття ОСОБА_3 права власності на предмет іпотеки та відчуження частини майна третім особам, можливість розпорядження спірним майном, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення судом позову.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Встановлено, Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір кредиту 12 червня 2008 року №00006/08/25-КLІ, який забезпечений договорами між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 іпотеки від 12 червня 2008 року №00006/08/25-КLІ/S-1, від 13 червня 2007 року №00006/08/25-КLІ/S-1, від 16 лютого 2010 року №00006/08/25-КLІ/S-9.

Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» вчинено договір про відступлення права вимоги від 2 березня 2017 року№0005/17-ВБ.

Після чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ.

ОСОБА_3 набуто право власності на іпотечне майно та здійснено відчуження майна Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет».

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД», тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останні просили ухвалити судове рішення, є визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ недійсним, витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариства з обмеженож відповідальністю «Бізнес Груп Буковина» майна, зобов`язання провести відповідні реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на дане майно.

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_2 посилався на відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп» нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , можливість подальшого відчуження власниками майна іншим особам, що унеможливить поновлення порушених прав ОСОБА_2 на майно.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3 , на які є посилання в апеляційній скарзі, щодо не з`ясування обсягу позовних вимог ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» звернулися до суду з позовною вимогою немайнового характеру про визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ недійсним, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас судом першої інстанції надано оцінки вірогідності того чи може невжиття заходів забезпечення позову у даній справі (у разі задоволення позову) унеможливити ефективний захист порушених прав і поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_4 , за захистом яких він звернувся.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на не співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки ОСОБА_2 оспорюється правомірність набуття відповідачами права власності на майно, яке було предметом іпотеки, що належало ОСОБА_2

ОСОБА_2 вказується на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів щодо права власності на нерухоме майно.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» є власниками спірного майна, мають можливість подальшого відчуження майна третім особам, у зв`язку з чим наявна можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам та охоронюваним законам інтересам ОСОБА_2 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», яке знаходиться по вул.Хотинській,75 м.Чернівці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернівці, нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», яке знаходиться по вул.Хотинській,73 м.Чернівці, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача ОСОБА_2 (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде відчужене спірне майно, то ОСОБА_2 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, витребування майна без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Разом з тим вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідача.

При цьому обраний ОСОБА_2 вид забезпечення позову у вигляді арешту не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», та не перешкоджатиме користуванню спірним майном, оскільки воно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише розпорядженням ним, проте не позбавляє відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» та інших осіб права володіння і користування цим майном.

Посилання в апеляційних скаргах ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на не вирішення судом першої інстанції питання зустрічного забезпечення

За змістом частини першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Виходячи із системного тлумачення частин першої і третьої статті 154 ЦПК України, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Перелік підстав для обов`язкового зустрічного забезпечення зазначений у частині третій статті 154 ЦПК України.

ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» не зазначають в апеляційних скаргах про наявність обов`язкових підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Тому розгляд судом першої інстанції заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм частини першої статті 154 ЦПК України.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про те, що судом першої інстанції накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина бізнес Груп», які не були залучені до участі у справі спростовуються ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року об`єднано справу за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним для спільного розгляду із справою за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 грудня 2020 року про залучення до участі у справі співвідповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп Буковина», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина Бізнес Груп».

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» в апеляційній скарзі на те, що останнє є добросовісним набувачем нерухомого майна, договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал» та ОСОБА_3 про відступлення права вимоги від 3 березня 2017 року №0005/17-ВБФ є правомірним, не порушує права ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена-ЛТД» фактично зводяться до необгрунтованості позовних вимог.

Натомість, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не підлягає дослідженню, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом вирішення судом під час розгляду спору по суті.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже, призначення до розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засідання з викликом сторін є правом суду, а не його обов`язком.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції призначався розгляд заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову з викликом особи, яка подала заяву, а не у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи викладене, розгляд заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову без виклику відповідача ОСОБА_3 не є порушенням його процесуальних прав, доводи ОСОБА_3 щодо здійснення перешкоджання представнику ОСОБА_1 у наданні правової допомоги, не допущенні представника ОСОБА_1 до зали судового засідання є безпідставними.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року у справі № 504/1028/16-ц (провадження № 61-46750св18) Верховний Суд дійшов висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому саме для досягнення вказаної мети учасники справи, в першу чергу відповідач, не повідомляються судом про розгляд заяви про забезпечення позову, адже тільки так може бути забезпечене реальне виконання рішення суду чи ефективне запобігання можливим зловживанням з боку відповідача.

Порушення, на які посилається ОСОБА_3 , щодо постановлення ухвали у справі №720/412/20 після об`єднання справи за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним із справою за позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінкепітал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним і присвоєння єдиного унікального номеру справи 720/410/2 не призвели до ухвалення неправильного по суті судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 27 січня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк