Провадження номер № 2/0186/80/21
Справа № 186/1647/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого- судді Янжули С.А.

секретар: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 1987 року міським бюро РАЦС м.Першотравенська Дніпропетровської області за актовим записом №153.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 24 липня 1987 року вступив до шлюбу з відповідачем, їх шлюб зареєстровано міським бюро РАЦС м.Першотравенська Дніпропетровської області за актовим записом №153.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , 1987 року народження.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні звички та характери. Протягом останніх двадцяти років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Майже 20 років проживають окремо, в різних містах країни, примирення неможливе.

Просить шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просить залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення відповідачу слід залишити прізвище - ОСОБА_4 .

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, як особу з інвалідністю І групи, його позовні вимоги задоволено в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,200,206,207,258,263,264 ЦПК України, ст. ст.3,24, 110-112 СК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати зареєстрований 24 липня 1987 року міським бюро РАЦС м.Першотравенська Дніпропетровської області за актовим записом №153 шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Ленінськ-Кузнецький, Кемеровської області, РФ та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Кізел, Пермської області, РФ, залишивши відповідачу після розірвання шлюбу прізвище - ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (восьмиста сорока) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.