КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

25 листопада 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/18750/20

Апеляційне провадження № 22-з/824/1123/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Савченка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рудь Ганни Ігорівни про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом виселення, стягнення неустойки та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом виселення, стягнення неустойки та моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 648 000 грн. неустойки. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6960 грн. судового збору (т. 1 а.с. 140-143).

Не погодившись з рішенням районного суду, 08 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рудь Г.І. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволення позову відмовити повністю (т. 1 а.с. 148-159).

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 648 000 грн. неустойки та 6 960 грн. судового збору і ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) - 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. неустойки, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення неустойки - відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1681 грн. 60 коп. судового збору за розгляд справи районним судом. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року залишено без змін (т. 2 а.с. 9-18).

08 листопада 2021 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рудь Г.І. про розподіл судових витрат, у якій заявник просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 320,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 755/18750/20 на стадії апеляційного провадження (т. 2 а.с. 21-31).

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Григоренко О.С. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 3 000 грн., посилався на неспівмірність таких витрат зі складністю справи та з огляду на сформованість позиції відповідача ще в суді першої інстанції. Зазначав, що на стадії апеляційного розгляду було визнано неправомірність неустойки в розмірі 324 000 грн. Крім того, наявні підстави для відмови в стягненні цих витрат зв`язку із незазначенням у першій заяві по суті спору орієнтовної суми цих витрат та покладення цих витрат на відповідача (т. 2 а.с. 42-47).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рудь Г.І. подала заперечення проти клопотання адвоката Григоренка О.С. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (т. 2 а.с. 51-56).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рудь Г.І. підтримала заяву і просила її задовольнити. Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Григоренко О.С. заперечував проти заяви і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази (т. 2 а.с. 35-40).

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Так, у судовому засіданні 02 листопада 2021 року до закінчення судових дебатів у справі представник ОСОБА_1 - адвокат Рудь Г.І. заявила про розподіл судових витрат, а 08 листопада 2021 року подала до суду пояснення і докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 755/18750/20 на стадії апеляційного провадження (т. 2 а.с. 21-31).

На підтвердження своїх повноважень адвокат адвокат Рудь Г.І. надала ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1136530 та договір про надання правничої допомоги від 17 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_3 та АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і партнери» (т. 1 а.с. 208, т. 2 а.с. 24).

Згідно з п. 2.1. договору за надання послуг з правничої допомоги у суді апеляційної інстанції клієнт сплачує адвокатському об`єднанню 30 000,00 грн. (з ПДВ). Клієнт має право доручити іншій особі оплату вартості послуг за цим договором.

До заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Рудь Г.І. на підтвердження витрат на правничу допомогу долучила детальний опис робіт (наданих послуг) по справі, виконаних адвокатом, із зазначенням дат та витраченого часу на конкретно надані послуги ОСОБА_1 , що у загальному обсязі зайняло 32 год. 12 хв. Детальний опис робіт підписаний ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 28).

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 та керуючий партнер АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і партнери» Стельмащук А. склали акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування на суму 30 000,00 грн. (т. 2 а.с. 27).

На підтвердження оплати наданих послуг до суду надано рахунок на оплату та платіжне доручення № 112482442 від 04 листопада 2021 року про сплату 30 000,00 грн. за послуги з правничої допомоги ОСОБА_1 згідно з рахунком № НОМЕР_3 від 02 вересня 2021 року (т. 2 а.с. 25-26).

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Григоренко О.С. подав клопотання в якому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, а у випадку якщо суд дійде висновку про необхідність їх стягнення, зменшити суму цих витрат до 3 000 грн. Посилався на не співмірність таких витрат із складністю справи та з огляду на сформованість позиції відповідача ще в суді першої інстанції. Зазначав, що на стадії апеляційного розгляду було визнано неправомірність неустойки в розмірі 324 000 грн. Крім того наявні підстави для відмови в стягненні цих витрату зв`язку із не зазначенням у першій заяві по суті спору орієнтовної суми цих витрат та покладення цих витрат на відповідача (т. 2 а.с. 42-47).

Доводи про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із не зазначенням у першій заяві по суті спору орієнтовної суми цих витрат суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки за змістом ч. 2 ст. 134 ЦПК України, встановлює право, а не обов`язок суду відмовити у відшкодуванні цих витрат. Підстав покладення цих витрат на відповідача через зловживання правами (ч. 9 ст. 141 ЦПК України) не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 648 000 грн. неустойки та 6 960 грн. судового збору і ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. неустойки, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення неустойки - відмовлено (т. 2 а.с. 9-18).

Суд апеляційної інстанції врахував, що договір правничої допомоги за яким заявлено стягнення витрат був укладений 17 серпня 2021 року.

Договором передбачена підготовка апеляційної скарги в межах доводів і заперечень проти заявленого позову, участь представника в судовому засіданні 07 жовтня 2021 року з 18.35 год. до 19.07 год. - 33 хв. та 02 листопада 2021 року 09.56 год до 10.36 год. - 41 хв.

Судом були задоволені вимоги позивача про усунення перешкод позивачу в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення(немайнова вимога) ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 36 000 грн. неустойки замість заявлених 648 000,00 грн. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що визнання неправомірності неустойки частково і в розмірі 324 000 грн. відбулось вже на стадії апеляційного розгляду справи по суті спору, проте позивачем не було заявлено про відмову від позовних вимог в цій частині із застосуванням процесуальних наслідків часткової відмови від позову.

Рішення районного суду про відмову в задоволенні позову про стягнення втраченої вигоди у розмірі 48 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 1,00 грн. сторони не оскаржували.

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимог законодавства, засад розумності і справедливості, суд визначає до стягнення суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 14175 грн. (30 000 грн. : 2 (1 немайнова вимога задоволена повністю + 1 майнова вимога задоволена частково (5.5% від заявленої суми) х 94.5% (відмовлено у стягненні від заявленої суми).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення пропорційно до задоволених вимог 14 175,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рудь Ганни Ігорівни про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) - 14 175 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 26 листопада 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

С.І. Савченко