Справа № 182/4364/20
Провадження № 2/0182/154/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.01.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , посилаючись на наступне.

Шлюб між ним та відповідачкою по справі було зареєстровано 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 17 липня 2020 року вони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що кожен мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та, як результат, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Спір стосовно майна, набутого в період шлюбу, на теперішній час відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з ним.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.19-20).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, 25 січня 2021 року надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечувала. Крім цього, зазначає, що спір про поділ майна, яке є спільною власністю подружжя, вони будуть вирішувати окремо. Що стосується викладених ОСОБА_1 обставин щодо проживання їхніх спільних дітей разом з ним, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки це питання розгляду в даній категорії справи не підлягає. Всі питання щодо проживання їхніх спільних дітей будуть вирішувати окремо. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (а.с.24).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим.

Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2004 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, 9). З 17 липня 2020 року сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що кожен мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та, як результат, сторони по справі втратили почуття кохання та поваги один до одного. Майновий спір, що є спільною власністю подружжя, сторони будуть вирішувати окремо.

Оскільки сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.105,110 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07 серпня 2004 року, за актовим записом № 391, від якого є доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянину ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 », громадянці ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал