"24" листопада 2021 р.
Справа № 642/4483/21
Провадження № 2/642/1803/21
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря - Мотора В.В.,

розглянувши в порядку спрощеого позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів,

встановив:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2018 на утримання спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, з 1/6 частини доходів відповідача до ј частини, вказуючи, що син надалі продовжує навчання на бюджетній основі на денній формі навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту терміном з 01.09.2019 до 30.06.2022. У зв`язку із навчанням на денній формі син не має можливості влаштуватись на роботу, та потребує додаткових витрат на харчування, проїзд, придбання учбових приладь, одягу, взуття тощо. Аліменти, які стягуються, недостатні, враховуючи збільшення рівня цін. Після ухвалення заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2018 змінився її сімейний та матеріальний стан, так як вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого у неї народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`зку з народженням сина вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не працює. Відповідач, в той час, має постійний дохід, який постійно зростає, оскільки є військовослужбовцем та за 2020 рік отримав дохід, який є вищим, аніж на період ухвалення рішення. У зв`язку з викладеним, вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 16.07.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.08.2021 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого він проти позову заперечує з наступних підстав. На утримання спільного з позивачем сина на період його навчання він сплачує позивачу 2500 грн. щомісяця. В той час, 02.02.2018 він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 . У лютому 2018 їй встановлений діагноз злоякісне новоутворення дистального відділу холедоху (онкологічне захворювання). Більше двох років вони боролись із хворобою, їй було проведено декілька операцій, вона проходила сеанси хіміотерапії, на що потрібно було значні кошти. Заробітку не вистачало, тому він був змушений взяти кредит, на підтвердження чого ним надані виписки з банків. ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина померла та з того часу він намагається розплатитись з боргами. Тому він зазначає, що його майновий стан жодним чином не покращився. Крім того, він має ряд вроджених захворювань, що підтверджується виписним епікризом та консультативним висновком. Також він проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію та потребують від нього матеріальної допомоги. Окрім цього зазначив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження необхідності понесення на спільного сина більших витрат.

18.08.2021 позивач надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що на період ухвалення судом заочного рішення померлій дружині відповідача вже було встановлено діагноз, однак, на той час відповідач не надавав відзиву на позову. Зазначила, що відповідачем не надані квитанції про оплату лікування його дружині. З банківських довідок також не вбачається, на які цілі були взяті кредити. Посилання відповідача на необхідність оплати житлово-комунальних послуг не вважає підставою для відмови в позові. Позивач наполягає на тому, що її матеріальне становище змінилось, у зв`язку із народженням другого сина та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною. Відповідачем не надано довідок про розміри пенсій його батьків. Також вказала, що її новий чоловік не має можливості утримувати спільного з відповідачем сина, цей обов`язок лежить на відповідачу. Крім того, зауважила, що відповідачу на праві власності належить Ѕ частина будинку по АДРЕСА_1 .

01.09.2021 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких він вказав, що до досягнення спільним з відповідачем сином повноліття він сплачував аліменти на його утримання. Наразі він сплачує аліменти в розмірі 2500 грн. щомісяця на період навчання. Однак, у більшому розмірі, аніж встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2018, він не має можливості з підстав, зазначених у відзиві. Щодо наявності у нього на праві власності частини будинку, зазначив, що одноособовим власником будинку є його батько з 02.12.2020 в порядку спадкування за законом. Сам же він не має у власності жодного майна. Крім того, сплачувані ним аліменти у розмірі 2500 є вищими за мінімальний розмір, визначений чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду невідомо.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2017 розірвано. (а.с. 14)

В шлюбі в сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15)

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2018 позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання спільного сина, ОСОБА_3 , на період навчання, у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. (а.с. 38-41)

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів може підлягати збільшенню за заявою одержувача аліментів.

Повертаючись до ст. 192 СК України, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2018, воно винесено в порядку заочного розгляду справи у відсутність відповідача та за відсутності письмових заперечень з його сторони. Відтак, на той час суд не мав можливості надати оцінку обставинам, які наразі зазначені відповідачем у відзиві.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було наведено перед цим, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Підстави, на які посилалась позивач в позовній заяві щодо покращення матеріального стану відповідача та погіршення свого матеріального становища, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, позивач не надала суду доказів про покращення майнового стану відповідача.

При цьому, посилання позивача на те, що змінився її майновий стан, у зв`язку із народженням другої дитини в іншому шлюбі, який має вроджену аномалію нирок, суд сприймає критично, оскільки зазначене не стосується відносин, які склались між позивачем, відповідачем та утримання їхнього спільного сина, оскільки у її другого малолітнього сина є батько, який зобов`язаний його утримувати та надавати матеріальну допомогу на лікування, що не повинно впливати на утримання нею спільного з позивачем сина.

Інших доказів про покращення матеріального стану відповідача позивачем не надано.

В свою чергу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Натомість, судовим розглядом встановлено, що після ухвалення Ленінським районним судом м. Харкова 16.04.2018 заочного рішення у відповідача погіршилось матеріальне становище, крім того, судом не брався до уваги стан здоров`я відповідача, у зв`язку із заочним розглядом справи.

Так, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 становить близько 16 000 грн. (а.с. 67)

02.02.2018 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 02.02.2018 (а.с. 53)

В 2018 році дружині відповідача ОСОБА_8 встановлено діагноз - злоякісне новоутворення дистального відділу холедоху (онкологічне захворювання), у зв`язку з якими вона потребувала лікування. (а.с. 54-63, 137-145)

На підтвердження понесених витрат на лікування відповідачем надано розрахунок вартості лікування та квитанції (а.с. 125-127, 131-136)

Також відповідачем надано суду докази на підтвердження його незадовільного стану здоров`я, що також не враховувалось судом при ухваленні заочного рішення.

Так, згідно консультативного висновку №1125 від 24.01.2017, ОСОБА_2 має вроджену ваду серця, двостулковий аортальний клапан, артеріальна гіпертензія. (а.с. 65-66)

Крім того, згідно довідки АТ «ПУМБ» від 06.08.2021, ОСОБА_2 надано кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн., залишок кредитного ліміту 1608.81 грн. (а.с. 69)

На підтвердження наявності кредитних зобов`язань також суду надано виписку з рахунку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 70- 74)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №117/Ц-Р від 06.08.2021, складеного депутатом селищної ради Цапун М.М. та підписаного сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з батьками-пенсіонерами, які за станом здоров`я пересуваються лише по будинку та двору (а.с. 77)

Також, посилання позивача на те, що відповідач має у власності Ѕ частину будинку по АДРЕСА_1 спростовується Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2021, згідно якої право власності на зазначений будинок зареєстровано 02.12.2020 лише за ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 146)

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Приймаючи до уваги вищевказані доводи позивача, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, вона не надала належних та допустимих доказів того, що матеріальний стан платника аліментів покращився та його доходи є значно вищими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Крім того, суд враховує, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 ухвалювалось в заочному порядку та судом не враховувався матеріальний стан та стан здоров`я відповідача.

Інших доказів про можливість сплати відповідачем аліментів у більшому розмірі суду не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Приймаючи до уваги вищевказані доводи позивача та матеріали справи, ОСОБА_6 не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання в більшому розмірі, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 192, 199 Сімейного Кодексу України, 2, 4, 5, 10, 12-13, 81, 89, 141, 258, 259,263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ), про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Головуючий: