Справа № 635/6146/20
Провадження №2/635/2859/2021
УХВАЛА

23 листопада 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

секретар судового засідання Євсюков О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни про зобов`язання вчинити певні дії.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», керівника садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни про зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії голови Правління садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни щодо відмови зареєструвати і розглянути чотири заяви ОСОБА_1 від 23.08.2020 року; зобов`язано посадових осіб Садівничого товариства «Янтарь» розглянути чотири заяви ОСОБА_1 , подані 23.08.2020 року та проінформувати його письмово про результати розгляду. Стягнуто з СТ «Янтарь» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року заяву представника СТ «Янтарь» адвоката Хоміча А.А. про перегляд заочного рішення -задоволено. Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни, Садівничого товариства «Янтарь» про зобов`язання вчинити певні дії - скасовано. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

29 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про часткову зміну предмету та підстав позову, в якій просить визнати рішення зборів Садового товариства «Янтарь» від 22.05.2021 про припинення членства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Садовому товаристві «Янтарь» недійсними; зобов`язати посадових осіб Садового товариства «Янтарь» прийняти та розглянути його чотири заяви у повній відповідності зі ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, 22 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призупинення рішення загальних зборів Садового товариства «Янтарь» про виключення його та його сина ОСОБА_2 з членів Садового товариства «Янтарь» та клопотанням щодо притягнення до відповідальності представника відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за введення суду в оману, надання недостовірних доказів, в якому просить відповідно до вимог ст. 148 ЦПК України постановити ухвалу про визначення величини штрафу та його стягнення. Інші клопотання просив не розглядати.

Позивач у підготовчому засіданні свою заяву про часткову зміну предмету та підстав позову підтримав та просив її прийняти до розгляду, також підтримав подані клопотання, крім того, просив суд витребувати з Садівничого товариства «Янтарь» список членів Садівничого товариства «Янтарь» та реєстраційні листки учасників зборів Садівничого товариства «Янтарь» від 27.06.2020 та від 22.05.2021.

Представник відповідача СТ «Янтарь» - Хоміч А.А. та відповідач ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про часткову зміну підстав та предмету позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Судом встановлено, що 28.09.2020 року позивач звернувся з первісним позовом до Садівничого товариства «Янтарь», керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни з вимогою про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнання противоправною відмову щодо прийняття звернення та зобов`язання керівника ОСОБА_5 або інших відповідальних осіб Товариства прийняти та розглянути його чотири письмові звернення.

Дослідивши заяву про часткову зміну предмету та підстав позову, суд зазначає, що після скасування заочного рішення у даній справи, розгляд справи почато с початку, подаючи заяву про часткову зміну предмету та підстав позову позивач ОСОБА_1 заявляє нову позовну вимогу, а саме: визнати рішення зборів Садового товариства «Янтарь» від 22.05.2021 про припинення членства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Садовому товаристві «Янтарь» недійсними, зазначаючи нові обставини, які не стосуються предмету позовної заяви, яка розглядається судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач фактично не змінив предмет чи підстави позову, оскільки не відмовився від раніше поданих вимог, а висунув нову додаткову вимогу з зазначенням інших підстав в її обґрунтування. В той час, збільшення позовних вимог може бути лише щодо вимог майнового характеру.

За таких обставин, суд вважає, що правові підстави для прийняття заяви ОСОБА_1 відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяву про часткову зміну предмету та підстав позову.

Щодо клопотання позивача про призупинення рішення загальних зборів Садового товариства «Янтарь» про виключення його та його сина ОСОБА_2 з членів Садового товариства «Янтарь» суд зазначає, що воно не стосується предмету спору у даній справі та належним чином не обґрунтоване.

Щодо клопотання позивача про притягнення до відповідальності представника відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за введення суду в оману, надання недостовірних доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Положеннями ч. 1, 3, 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм слідує, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття до представника відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка не є учасником справи, заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки відсутні докази вчинення ними будь-яких дій, які мали на меті перешкоджання судочинству та затягування розгляду справи. Посилання позивача на подання ними недостовірних або підроблених доказів жодним чином не підтверджені.

Згідно ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Отже, правову оцінку усім доказам щодо їх належності, достовірності, допустимості суд надасть у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по даній справі.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання про витребування доказів суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з ч. 6 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд вважає необхідним витребувати у Садівничого товариства «Янтарь» зазначені в клопотанні позивача докази, оскільки отримання зазначених документів є для нього неможливим.

Сторонами надані всі докази в обґрунтування позову та заперечень проти нього.

Клопотань про виклик у судове засідання свідків, експертів, залучення перекладача, спеціаліста, забезпечення позову, зустрічне забезпечення, інших заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного суд вважає, що в підготовчому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, підготовче засідання підлягає закриттю, а справа - призначенню до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 84, 193, 189, 196-198, 200, 247 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про часткову зміну предмету та підстав позову відмовити, повернувши її позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з даними позовними вимогами до суду в загальному порядку.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо призупинення рішення загальних зборів Садового товариства «Янтарь» про виключення його та його сина ОСОБА_2 з членів Садового товариства «Янтарь» відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо притягнення до відповідальності представника відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Садівничого товариства «Янтарь» список членів Садівничого товариства «Янтарь» та належним чином завірені копії реєстраційних листків учасників зборів Садівничого товариства «Янтарь» від 27.06.2020 та від 22.05.2021.

Встановити строк для подання суду зазначених доказів п`ять днів з дня отримання ухвали суду.

Підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 28 грудня 2021 року на 11 годину 00 хвилин.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2021 року.

Суддя С.А.Лук`яненко