Справа № 761/2765/21
Провадження № 2-з/761/263/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 року вищевказана заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій вказує себе як позивача, відповідачем: Державне підприємство «Сетам», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чижик Андрій Павлович, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про припинення дій відповідача що порушують права позивача шляхом зупинення реалізації на електронних торгах житлового приміщення позивача.

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує, що має намір звернутися до суду із вказаним позовом за правилами підсудності встановленими ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Водночас, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається із змісту заяви, заявник вказує, що має намір подати позовну заяву щодо захисту своїх майнових прав на майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально розташоване у Печерському районі м. Києва.

Тобто зміст позовних вимог свідчить про наявність спору щодо майнових прав на нерухоме майно, а саме квартиру, яка знаходиться за межами Шевченківського району міста Києва.

Відповідно до п.1ч.1ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст.31ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч.1ст.32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову подана з порушенням правил підсудності, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва та підлягає направленню за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за адресою місцерозташування вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ч.3 ст.31, ст.ст. 30, 32, 149, 152 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Передати справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: