РІШЕННЯ

іменем України

"19" січня 2021 р. 145/1486/20

2/145/211/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона з відповідачем є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем донька залишилася проживати з нею і перебуває повністю на її утриманні.

Вона працює, проте її доходу не вистачає, для того, щоб належним чином забезпечувати життєдіяльність доньки і себе. Відповідач добровільно допомагає в утриманні доньки, однак це буває рідко: 1-2 рази на півроку і в досить невеликому розмірі.

Вона бажає стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі, оскільки їй невідомо, чи має він постійне місце роботи та чи регулярно отримує дохід.

У відповідача інших утриманців немає, він працездатний, працює, тому враховуючи ці обставини, вважає, що він зможе сплачувати аліменти на утриманні доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно.

Такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача.

Просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1921 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" ).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2).

Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач з дружиною та донькою не проживає два роки, що стверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області №06-33/1253 від 16.09.2020 (а.с.8) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15.09.2020 (а.с.9).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дочкою прожиткового мінімуму.

Відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатного віку особою, інших утриманців не має, може надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини, а тому суд вважає розумним та справедливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в узгодженому сторонами розмірі, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 23.09.2020.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 23 вересня 2020 року і до повноліттядитини.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 січня 2021 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручене у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.