ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8940/21 Справа № 211/2097/19 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва",

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року, яка постановлена суддею Сарат Н.О., в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення, відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» (далі ТОВ «ДУБР» ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у сумі 15 999 грн. 08 коп. за період з 01.11.2016 року по 01.03.2018 року та судовий збір в рівних частинах по 384 грн. 20 коп. з кожного.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2019 року скасоване.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року, позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ДУРБ» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про нікчемність довіреності представника позивача, не відповідають вимогам ст.. 246 ЦК України.

Зокрема скаржник зазначає, що довіреність, видана ОСОБА_6 не як фізичною особою, а як директором ТОВ «ДУРБ», який був призначений на дану посаду відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДУРБ» та відповідно до витягу з ЄДР станом на 10.01.2019 року мав повноваження на видачу даної довіреності, як на момент видачі даної довіреності так і на момент звернення з позовними вимогами. Також є дійсною і довіреність №13/01-01 від 04.01.2021 року видана ОСОБА_7 від імені ТОВ «ДУРБ» його виконавчим директором Кулик Є.В., яка станом на 04.01.2021 року була директором ТОВ «ДУРБ».

Крім того, дана справа є малозначною, а тому представником позивача, може бути особа, яка не є адвокатом, має процесуальну дієздатність та не відноситься до осіб, перелічених в ст.. 61 ЦПК України.

Також скаржник зазначає, що повертаючи заяву, суд першої інстанції порушив вимоги п.4 ст. 185 ЦПК України і застосував норму законодавства, яку не мав права застосовувати на стадії розгляду справи по суті, оскільки повернення позовної заяви, з підстав передбачених ч.4 ст. 185 ЦПК України можливе до моменту відкриття провадження у справі, але ніяким чином не після відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.6 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ТОВ «Дніпровське управління регіонального будівництва» , суд першої інстанції керувався п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, й виходив з того, що довіреність видана фізичній особі ОСОБА_7 від імені юридичної особи не відповідає вимогам ч.1 ст. 209 та ч.ч. 1,2 ст. 245 ЦК України до якого мав би вчинятись цей правочин та являється нікчемним

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Положенням статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2019 року представник ТОВ «ДУРБ» за довіреністю № 13/01-02 від 10.01.2019 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частиною четвертою статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, який передбачає право на справедливий суд та пропорційність.

Згідно статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2019 року встановивши, що позовна заява відповідає вимогам ст..ст. 175-177 ЦПК України судом першої інстанції відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2019 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у сумі 15 999 грн. 08 коп. за період з 01.11.2016 року по 01.03.2018 року та судовий збір в рівних частинах по 384 грн. 20 коп. з кожного.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2019 року скасоване та справу призначено до судового розгляду.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з зазначених судом підстав.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" щодо відшкодування судових витрат не можуть бути задоволені судом апеляційної інстанції, оскільки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує під час ухвалення рішення, у зв`язку з чим питання про розподіл судового рішення в даній справі буде вирішено судом першої інстанції під час ухвалення рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" - задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року скасувати та направити матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: