Справа №522/7430/20
Провадження №2/522/2902/21
УХВАЛА

28 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду 12.05.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г., зареєстрований у реєстрі за №954.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року було відкрито провадження у справі.

До суду 21.06.2021р. надійшов відзив на позов представника відповідача адв. ОСОБА_7 ..

Через неявку сторін розгляд справи 06.07.2020 року був відкладений на 07.09.2020 року.

Позивачем 16.07.2020 було надано відповідь на відзив, де зазначено що нотаріус не встановив дійсне волевиявлення ОСОБА_6 , та склав заповіт 09.06.2014р. на невідому жінку ОСОБА_2 (а.с.67-70).

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2020 року частково задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків, а саме відносно виклику ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відмовлено у виклику як свідка відповідачки ОСОБА_2 у зв`язку з її незгодою.

Розгляд справи відкладено на 26.10.2020 року.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Мирковіч В.Ю. 18.09.2020 року були надані заперечення щодо відомостей, які викладені у відповіді на відзив, в яких зазначено, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не існує (а.с.91-114).

На адресу суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євої Л.Г. 06.10.2020 року надійшли письмові пояснення, в яких остання вважає, що позов ОСОБА_1 щодо визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не підлягає задоволенню (а.с.115-116).

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євою Л.Г. 19.10.2020 року суду було надано лист, в якому просила справу розглядати за її відсутністю з урахуванням наданих нею письмових пояснень.

У підготовче засідання призначене на 26.10.2020 року з`явилася ОСОБА_1 , просила розгляд справи відкласти, зазначивши, що її представником адвокатом Пасічник О.В. надано заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

При цьому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, призначивши по справі судову експертизу та вирішити питання про витребування доказів.

У підготовче засідання заявився представник ОСОБА_2 адвокат Мирковіч В.Ю., зазначивши, що неявка представника позивача не є підставою для відкладення розгляду справи. Також не заперечував проти витребування доказів по справі.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року розглянуто та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребовано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмили Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи №15/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребовано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євої Людмили Геннадіївни копії документів, що стали підставою для посвідчення 09.06.2014 року заповіту та зареєстрованого у реєстрі за №954.

Витребувані докази від приватного нотаріуса Прокоф`євої Людмили Геннадіївни надійшли до суду 12.11.2020 року (а.с.137-143).

Також до суду надано копію заповіту 09.06.2014р.від імені ОСОБА_6 на ОСОБА_2 (138)., реєстр. № 954 посвідченого приватним нотаріусом Гур`яновою Л.Г.

Витребувані докази від приватного нотаріуса Рубінчик Людмили Олександрівни надійшли до суду 20.11.2020 року (а.с.144-245).

Розгляд справи 30.11.2020 відкладено на 25.01.2021 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Суд вбачає, що у прохальній частині позову позивач заявила клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просила доручити експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85), та на вирішення якої поставити питання про виконання рукописного запису та підпису у заповіті, встановлення факту наркотичного або алкогольного сп`яніння, встановлення психофізичного стану у момент складання заповіту від 09.06.2014 року. При цьому в позові посилається на те, що ОСОБА_6 вживав алкоголь та наркотики та не міг розуміти значення своїх дій.

У підготовче засідання 25.01.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Прокофєвої Л.Н. до суду надійшли заяви, згідно якої просять розглядати справу за їх відсутності (а.с.76) та не заперечував проти призначення по справі судової експертизи згідно клопотання позивача.

Поважність причин неявки позивачка / її представник суду не повідомили, але враховуючи розумні строки розгляду справи, та неявку позивача , її представника, та відсутність інших клопотань , суд вважає необхідним призначити по справі судову експертизу.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Суд вбачає, що предметом позову є вимоги про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г., зареєстрований у реєстрі за №954.

Підставами позову зазначено положення ст. 225 ЦК України (обставини, що заповідач не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними), а ст. 203 ЦК України (волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його дійсній волі).

При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо психічного стану заповідача на момент складання заповіту та таких доказів не надано з боку позивача.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України).

Згідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме в момент укладення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) виклав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 травня 2019 у справі № 372/830/17-ц (провадження № 61-39444св18), від 22 травня 2019 року у справі № 234/9293/14-ц (провадження № 61-2968св19) та від 06 лютого 2020 року у справі № 495/538/16-ц (провадження № 61-43716св18).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12).

Обов`язковість вимог статті 105 ЦПК України щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спору про визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характеру в розумінні статті 77 ЦПК України .

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 9 грудня 2020 року по справі № 200/23453/15-ц.

Отже, до предмету доказування по вказаній справі входить здатність ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дії та передбачати наслідки на момент укладення заповіту.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У матеріалах справи немає експертного висновку щодо психічного стану ОСОБА_6 , тому проведення посмертної судово-психіатричної експертизи буде доцільним, а її висновок матиме суттєве значення для вирішення справи по суті.

Згідно ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

При призначені виду експертизи, суд бере за основу перелік питань, які визначені та рекомендовані чинним законодавством при призначення саме посмертної судово-психіатричної експертизи. Суд вважає, що назва судової експертизи як почеркознавча позивачем вказано помилково.

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання та коло запропонованих питань дозволяє розширити дослідження певних фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне призначити судову-психіатричну (посмертну) експертизу, проведення якої доручити експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 2-4, 8, 10, 12-14, 18, 76-81, 89, 102-105, 197-198, 247, 258-260, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про призначення експертизи задовольнити частково.

Призначити по справі судову посмертну психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , психічними захворюваннями та/або психологічними розладами на момент підписання заповіту 09 червня 2014 року? Якщо так, то якими саме?;

- Чи міг ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , абсолютно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент підписання заповіту 09 червня 2014 року ?.

Проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (м. Одеса, вул. Ак.Воробйова, 9), попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача і роз`яснити їй положення ст. 109 ЦПК України, які наступають у разі ухилення від участі в експертизі.

Надати у розпорядження експерта матеріали цивільної справи № 522/7430/20.

Строк проведення експертного дослідження визначити 3 місяці та провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали суду складено 28.01.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі