КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/784/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 ,на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва в складі судді Чередніченко Н.П., постановлену в м. Київ 09 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича, заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «ОТП Банк», Приватне підприємство «Ф-Студія»,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М.

Скарга мотивована тим, що в червні 2019 року представник АТ «ОТП Банк» звернувся до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року у справі № 752/17111/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ПП «Ф-Студія» про стягнення заборгованості за кредитним договором, на виконання якого Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року видано виконавчий лист.

Згідно відомостей з АСВП приватним виконавцем 20 червня 2019 року було відкрито виконавче провадження № 59385819, в якому стягувачем зазначено ПАТ «ОТП Банк», боржником ОСОБА_1 . Про наявність зазначеного вище виконавчого провадження боржник довідався в жовтні 2019 року, отримавши від приватного виконавця постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15 жовтня 2019 року. Запит про надання копій матеріалів виконавчого провадження для перевірки законності відкриття виконавчого провадження залишено приватним виконавцем без задоволення. 15 лютого 2020 року боржник отримав пощтою лист із ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року, якою стягувачу АТ «ОТП Банк» відмовлено в задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому листі. Із змісту зазначеної вище ухвали боржнику стали відомі обставини, які є підставою для оскарження дій і рішень приватного виконавця по прийняттю ним до виконання виконавчого документа, який не відповідав вимогам закону.

Так, із змісту ухвали вбачалося, що виконавчий лист містить у собі суперечливі відомості, які позбавляють можливості вірно ідентифікувати особу боржника ОСОБА_1 і вносять невизначеність у його персональні дані, а саме невірно зазначений РНОКПП боржника, який належить іншому боржнику ОСОБА_3 . В порушення вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець, не перевіривши відомостей, що ідентифікують особу боржника, прийняв до виконання та відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого документа, який не відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, у виконавчому документі неправильно зазначена і адреса боржника - АДРЕСА_1 , за якою боржник не проживає і не зареєстрований, а з 17 жовтня 2012 року і по теперішній час фактично проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Посилався також на неправомірні дії виконавця, які полягають у злісному ухиленні від надання боржнику ОСОБА_1 як стороні виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого документа.

Зазначав, що у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватний виконавець зазначив правильний РНОКПП боржника ОСОБА_1 , в той час як у самому виконавчому документів зазначений інший номер. Самостійно змінивши РНОКПП боржника, приватний виконавець тим самим перейняв на себе виключні повноваження суду щодо внесення виправлень у виконавчі документи, що є неприпустимим.

На підставі вищевикладеного просив визнати протиправними дії приватного виконавця Яцишина А.А. щодо прийняття ним до виконання виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором, який не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Яцишина А.А. про відкриття виконавчого провадження № 59385819 від 20 червня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Заявник ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції,подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що на відміну від «відсутності окремих відомостей щодо боржника», наявність у виконавчому документі помилок при його оформленні, суперечливих відомостей, які не відповідають дійсності, і вносять невизначеність у персональні дані боржника, є безумовною підставою для повернення виконавцем такого виконавчого документа стягувача без прийняття його до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому лише ухвалою від 09 вересня 2020 року судом було задоволено заяву боржника про виправлення помилок у виконавчому документі, допущених у визначенні його ідентифікаційного номера та адреси.

Не погоджувався із висновками суду, що виконавчий лист має містити лише ті відомості про боржника, які зазначено в рішенні суду, оскільки це не передбачено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначав, що чинне законодавство України не передбачає виправлення помилок у судових рішеннях та виконавчих документах на стадії виконання судових рішень після відкриття виконавчого провадження, а навпаки, встановлює обмеження у прийнятті до виконання виконавчих документів, які не відповідають вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, чинне законодавство не надає виконавцям права самостійно змінювати невірні відомості про боржника, які зазначено у виконавчому документі, виданому судом, та використовувати такі відомості у виконавчому провадженні під час примусового виконання рішень судів. Внесення виправлень до судових рішень та/або виконавчих документів належить до виключної компетенції судів. Виконавець має право самостійно вносити зміни до АСВП шляхом виправлення саме технічних, а не будь-яких інших, помилок та описок, і лише тих, які були допущені ним особисто під час реєстрації відповідних відомостей у системі. Доводи суду про наявність у приватного виконавця права самостійно змінювати невірні відомості про боржника суперечать нормам процесуального права, зокрема ст. 269, 432 ЦПК України.

Вказував, що дійшовши висновків про те, що відкриття виконавчого провадження не порушує право боржника, суд першої інстанції не врахував, що відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, який за своїм змістом не відповідає вимогам закону, та подальше вчинення виконавчих дій з його примусового виконання свідчить про пряме порушення виконавцем майнових прав боржника, на майно якого було накладено арешт та звернуто стягнення на його доходи.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий документ було прийнято приватним виконавцем правомірно, підстави для його повернення стягувачу на час його пред`явлення були відсутні, а тому дії приватного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження були правомірними, вчиненими згідно із нормами діючого закону та у межах його повноважень.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ПП «Ф-Студія» про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № ML-001/034/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 464323,64 долари США, що еквівалентно 3710611,49 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат (а. с. 28 - 33 т. 2).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ПП «Ф-Студія» про стягнення заборгованості за кредитним договором та закрито провадження у справі за вимогами до цього боржника. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2014 року змінено в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 464 323, 64 долари США (Чотириста шістдесят чотири тисячі триста двадцять три долари США 64 центи), що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 710 611 грн. 49 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 32781,82 доларів США - заборгованість за процентами; та 82 940 грн. (Вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок грн.) пені. Солідарно з ОСОБА_3 стягнуто з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 444 661, 16 долар США (Чотириста сорок чотири тисячі шістсот шістдесят один долар США 16 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 554 176 грн. 60 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 119,34 доларів США - заборгованість за процентами; та 4 887 грн. 39 коп. (Чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. 39 коп.) пені. Солідарно з ОСОБА_3 стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 444 661, 16 долари США (Чотириста сорок чотири тисячі шістсот шістдесят один долар США 16 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 554 176 грн. 60 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 119,34 доларів США - заборгованість за процентами; та 4 887 грн. 39 коп. (Чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. 39 коп.) пені. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 - по 1 147 грн. (Одній тисячі сто сорок сім грн.) з кожного, на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору (а. с. 18 - 23 т. 4).

В жовтні 2019 року стягувач АТ «ОТП Банк» звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, в якій просив виправити помилку у виконавчому листі відносно ОСОБА_1 , а саме зазначити, що вірним ідентифікаційним номером є НОМЕР_4 (а. с. 195 - 196 т. 4).

На а. с. 197 т. 4, 41 т. 5, 39 - 40 т. 6 знаходиться копія виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року у справі № 752/17111/13-ц, в якому боржником зазначено ОСОБА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 .

На а. с. 200 т. 4, 32 т. 6 знаходиться копія дублікату картки фізичної особи - платника податків ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, згідно якої ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

На а. с. 31 т. 6 знаходиться копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні заяви АТ «ОТП Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі, оскільки виконавчий лист відповідає змісту резолютивної частини рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист, а матеріали справи не містять ухвали про виправлення описки у судовому рішенні (а. с. 206 - 207 т. 4).

На а. с. 18 т. 5 міститься копія листа, направленого 15 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. на адреси ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , згідно якого направлена для виконання та до відома постанова від 15 жовтня 2019 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 752/17111/13-ц.

На а. с. 19 т. 5, 18, 231 т. 6 міститься копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15 жовтня 2019 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. у ВП № 59385819, в якій зазначено реквізити боржника ОСОБА_1 , в тому числі ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

На а. с. 20 - 24 т. 5 міститься копія паспорту ОСОБА_1 та довідки Іванковичівської сільської ради від 30 жовтня 2019 року, згідно яких ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 із 17 жовтня 2012 року.

На а. с. 25 т. 5 містяться роздруковані результати пошуку у АСВП, здійсненого 29 жовтня 2019 року, із якого вбачається, що 20 червня 2019 року приватним виконавцем Яцишиним А.М. відкрито виконавче провадження ВП № червня 2019 року, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «ОТП Банк».

На а. с. 26 т. 5, 20 т. 6 міститься копія адвокатського запиту представника ОСОБА_1 - адвоката Кругленка М.С. на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 30 жовтня 2019 року щодо надання постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП № 59385819.

Листом від 01 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. направлено відповідь на адвокатський запит щодо відмови у видачі копії постанови, та повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, зробити з них копії або виписки в офісі приватного виконавця (а. с. 25 т. 6).

На а. с. 22 - 23 т. 6 наявна копія заяви ОСОБА_1 на ім`я приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 04 грудня 2019 року щодо надіслання йому документів виконавчого провадження, а саме всіх постанов, прийнятих виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження.

На а. с. 43 т. 5, 171 т. 6 наявна копія постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 20 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. про відкриття виконавчого провадження у ВП № 59385819 на виконання виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого 07 березня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва; боржник ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На а. с. 44 т. 5, 172 т. 6 знаходиться копія листа від 20 червня 2019 року, згідно якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. направлено для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження, в тому числі на адресу боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

На а. с. 51 т. 5, 187 т. 6 знаходиться інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 із 17 жовтня 2012 року, отриманої з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві 02 липня 2019 року.

В січні 2020 року АТ «ОТП Банк» звернулося до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в рішенні відносно ОСОБА_1 , а саме зазначити, що вірним ідентифікаційним номером є НОМЕР_4 (а. с. 137 - 138 т. 5).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року, а саме замість ідентифікаційного номера ОСОБА_1 НОМЕР_1 зазначено вірний НОМЕР_4 (а. с. 152 т. 5).

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, а саме просив замість неправильної адреси місця проживання боржника АДРЕСА_4 зазначити вірну АДРЕСА_2 , замість неправильного ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 зазначити вірний НОМЕР_4 (а. с. 49 - 51 т. 6).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описок у виконавчому листі задоволено, внесено виправлення до виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого 07 березня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва, вказавши вірний ідентифікаційний код відповідача (боржника) ОСОБА_1 НОМЕР_4 замість зазначеного НОМЕР_1 ; вірну адресу відповідача (боржника) ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 замість вказаної АДРЕСА_1 (а. с. 95 - 97 т. 7).

На а. с. 214 т. 6 знаходиться копія постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 04 жовтня 2019 року, винесеної у ВП № 59385819 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою встановлено, що при реєстрації виконавчого документу помилково зазначено невірний РНОКПП боржника; керуючись ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 412/5, внесено зміни (доповнення) в АСВП, а саме замість РНОКПП НОМЕР_1 зазначено РНОКПП НОМЕР_4 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. ст. 447, 449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами) роз`яснено, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 Інструкції з організації про примусове виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист № 752/17111/13-ц, виданий Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року, містив відомості, наявність яких передбачена ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі ідентифікаційний код боржника та його адресу місця проживання відповідно до змісту резолютивної частини рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості, повноважень та обов`язку виконавця при вирішенні питання про прийняття виконавчого документа до виконання здійснювати перевірку правильності реєстраційних даних боржника та повертати виконавчий документ без виконання з цих підстав.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження постановою від 20 червня 2019 року, діяв відповідно до закону і в межах повноважень, відтак скарга ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця є необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не містить посилання зокрема, що для видачі виконавчого листа відомості про особу боржника повинні відповідати змісту рішення суду, а також що чинне законодавство України не передбачає виправлення помилок у судових рішеннях та виконавчих документах на стадії виконання судових рішень, ґрунтуються на особистому тлумаченні заявником положень закону, яке є помилковим та відхиляються апеляційним судом.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неправомірності дій приватного виконавця в частині самостійної зміни невірних відомостей про боржника, зазначених у виконавчому документі, і перевищення ним своїх повноважень, апеляційний суд враховує, що дійсно, відповідно до п. 7 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова.

Разом із тим, відповідно до ч. 1, 4 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Із системного аналізу наведених вимог закону вбачається, що самостійне виправлення виконавцем реєстраційних даних боржника у автоматизованій системі виконавчого провадження є доповненням реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, не впливає на зміст рішення і його виконання та не може вважатись перевищенням повноважень виконавця або перебиранням на себе повноважень суду.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що на стадії прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем жодних дій щодо зміни реєстраційних даних про боржника не вчинялося, а постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 04 жовтня 2019 року, винесена у ВП № 59385819 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, заявником ОСОБА_1 в межах даної скарги на дії та рішення приватного виконавця не оскаржена, як і постанови приватного виконавця про накладення арешту та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, який за своїм змістом не відповідав вимогам закону, та подальше вчинення виконавчих дій з його примусового виконання виконавцем, який не мав повноважень на прийняття до примусового виконання зазначеного виконавчого листа, свідчить про пряме порушення таким виконавцем майнових прав боржника, на майно якого було накладено арешт та звернуто стягнення на його доходи.

Із цих же підстав апеляційним судом не приймаються доводи апеляційної скарги в частині незгоди із висновками суду першої інстанції про обов`язковість виконання рішення, якщо таке виконання, на думку заявника, відбувається за рахунок порушення виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», інших законів та нормативно-правових актів у сфері виконання судових рішень.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що до пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження стягувач не звертався до суду із заявою про внесення виправлень до виконавчого документа, хоча і не був позбавлений такої можливості, оскільки дії стягувача не є предметом оцінки суду при розгляді скарги на дії та рішення приватного виконавця.

Оцінюючи в цілому висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що описки, допущені у виконавчому документі, на наявність яких посилався ОСОБА_1 у скарзі на дії та рішення приватного виконавця і в апеляційній скарзі, були виправлені ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.