У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/835/21

провадження № 22-з/638/124/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

установив:

22 січня 2021 року ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що право власності на 52/100 частини житлового будинку з прибудовами літ. «А-1» житловою площею 27, 8 кв. м., загальною площею 44,7 кв. м., житлового будинку з прибудовами літ. «И-2», житловою площею 105, 5 кв. м., загальною площею 151, 9 кв. м., сараю літери «З», замощення № І-ІY, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20 грудня 2012 року, укладеного між нею та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Єніною Л.В. за реєстровим № 3089.

Оскільки на даний час її співвласниця ОСОБА_2 , якій належить 48/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , намагається продати частину її майна, а саме літ. «И-2», загальною площею 97, 1 кв.м., житловою площею 71,6 кв. м., вважає, що цей правочин зачіпає її права та є фактом невизнання її права власності на це майно.

Враховуючи зазначені обставини, які, на її думку, свідчать про спір з приводу нерухомого майна, спірне майно може бути відчужене відповідачем, що зробить неможливим виконання рішення суду на вказану частину будинку, вважає, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 48/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року та постанови Харківського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі № 638/11783/14-ц.

Вважає, що підстави для зустрічного забезпечення відсутні.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті131-1та статті131-2 цієї Конституції виключно прокурорами та адвокатами, зокрема, у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже, з 01 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися виключно адвокатами.

Частинами першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Статтею 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Статтею 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина шоста статті 19 ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що вона підписана представником за довіреністю ОСОБА_4 .

Водночас у заяві зазначена ціна позову - 760 000 грн, відтак справа, в якій подано заяву про забезпечення позову, відповідно до вимог закону не може бути віднесена до категорії малозначних, отже представником у даній справі в суді може бути лише адвокат.

Однак, до заяви не додано документів на підтвердження того, що представник є адвокатом, а саме, належним чином засвідченої в установленому законом порядку копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а відтак має повноваження на підписання та подання заяви у даній справі.

Таким чином, заява підписано особою, повноваження якої не підтверджено, належного письмового доказу на підтвердження представницьких повноважень адвоката, матеріали заяви не містять.

Згідно з частиною десятою статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки зміст і форма заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, на підставі частини десятої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 151, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст ухвали складено 25 січня 2021 року.

Суддя В.М. Яковлева