Справа № 288/1133/21
Провадження № 2/288/278/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі -відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Позивач, є спадкоємцями померлої за законом та спадщину після смерті матері прийняли.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері, ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.4779 га, що розташована у селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням № 32 від 27.01.1994 року прийнятого Голуб`ятинською сільською радою, ОСОБА_2 , було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 1.03 га.

В подальшому, на підставі договору дарування, посвідченого 15 лютого 2008 року Мітніцьким Ю.Г., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу за реєстром №508, ОСОБА_2 подарувала позивачу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0.5521 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору дарування, позивачем виготовлено державні акти на земельну ділянку.

Частина ж земельної ділянки площею 0.4779 га (1.03 га - 0.5521га) залишилась не оформленою ОСОБА_2 , за життя.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач звернулася до нотаріуса, проте, отримала відмову, через відсутність реєстрації права власності на неї.

Позивач просить, визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності, на земельну ділянку площею: 0.4779 га, що розташована у селі Голуб`ятин, Житомирського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві та заяві наданій суду 23 листопада 2021 року просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 10, Голуб?ятинською сільською радою Попільнянського району Житомирської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

18 травня 1985 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після державної реєстрації шлюбу чого змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

Рішенням № 32 від 27 січня 1994 року прийнятого Голуб`ятинською сільською радою, ОСОБА_2 , було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 1.03 га.

Відповідно до довідки Голуб`ятинського старостинського округу Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 23 листопада 2021 року № 214, земельна ділянка 1,03 га, яка була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 , згідно рішення виконкому № 32 від 27.01.1994 Голуб`ятинською сільською радою, із них: 0,5521 га розташована в АДРЕСА_1 , приватизована та отримано правовстановлюючі документи на неї; 0,4779 га, якою користується після смерті ОСОБА_2 її дочка, ОСОБА_1 , розташована в АДРЕСА_1 .

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.4779 га, що розташована у селі Голуб`ятин, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до договору дарування, посвідченого 15 лютого 2008 року Мітніцьким Ю.Г., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу за реєстром №508, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0.5521 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 лютого 2009 року.

Як вбачається з державних акті на право власності на земельну ділянку серії виданих 18 жовтня 2010 року Відділом Держкомзему у Попільнянському районі, Житомирської області, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15 лютого 2008 року № 508, є власником земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,3021 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.

13 червня 2014 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,3751 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голуб?ятинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, зареєстроване в реєстрі за № 835 та зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 червня 2014 року.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області від 22 червня 2021 року № 120/02-14, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини за законом та видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, розташованої в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , через відсутність в матеріалах спадкової справи та не надання спадкоємцем документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 , на вищевказану земельну ділянку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 78, 120, 125, 126, 131, 140, 152 Земельного Кодексу України; статтями 1216, 1218, 1225, 1262, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності, на земельну ділянку площею: 0.4779 га, що розташована у селі Голуб`ятин, Житомирського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко