Справа № 357/7787/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О.І.,
за участі секретаря - Сокур О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-
Стислий виклад позиції позивача
У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на наступні обставини.
Він, ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004 року по 25 грудня 2015 року.
Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У 2015 році відповідач ОСОБА_2 залишила сім`ю, дітьми не цікавиться, від утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв`язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду з заявою про стягнення з неї аліментів, так як батьки зобов`язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України). Син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 знаходяться на його повному утриманні.
Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 11 серпня 2017 року (справа № 357/4497/17) з відповідача на його користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 26 квітня 2017 року і до повноліття дітей.
26 вересня 2018 року рішенням Маньківського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 26 квітня 2017 року по 01 липня 2018 року в розмірі 7127,67 грн.

Відповідач ОСОБА_2 продовжує неналежно виконувати свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей, тобто вона взагалі не сплачує аліменти на утримання дітей.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 25.06.2021 року № 4421, виданої Маньківським РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ), станом на 01.06.2021 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 102682,84 грн.

03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц чітко роз`яснила порядок нарахування пені у разі прострочення (несплати) аліментів на утримання дитини. Так, у постанові ВП ВС вказано, що в разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Керуючись вищенаведеними висновками Великої палати Верховного суду було обраховано розмір і прострочення сплати аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2021 року. Загальна сума неустойки складає - 404073,70 грн.

Однак, оскільки згідно ч. 1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, тому до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 102682,84 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Відповідач ОСОБА_2 достеменно знає про свій обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей. Однак, відповідач свідомо нехтує цим обов`язком, що змушує позивача звертатись з даним позовом до суду.

А тому, просив суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 11 серпня 2017 року на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2021 року включно, в розмірі 102682 грн. 84 коп. (а.с. 1-4).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Орєхову О.І. (а.с. 20).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 24).

До суду 06 серпня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Згідно наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 47/в/г від 15 липня 2021 року суддя Орєхов О.І. перебував у частковій щорічній основній оплачуваній відпустці по 10 вересня 2021 року включно.

Ухвалою судді від 14 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 28-29).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, отримана судом 19.10.2021 року за вх. № 48350, в якій просив справу за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які були призначені на 19.10.2021 року о 10 год. 00 хв., 18.11.2021 року о 12 год. 00 хв. не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Із зазначених поштових повідомлень вбачається, що відповідач особисто отримала ухвалу про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви з копіями додатків до неї 30.09.2021 року та була повідомлена про слухання справи, яке було призначено на 19.10.2021 року о 10 год. 00 хв. Також, відповідач особисто отримала судову повістку 26.10.2021 року та була повідомлена про слухання справи, яке відбудеться в Білоцерківському міськрайонному суді 18 листопада 2021 року о 12 годині 00 хвилин (а.с. 35-36).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 про слухання справи, яке було вдруге призначено на 18.11.2021 року була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України.

З боку відповідача ОСОБА_2 жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Також, не надходив і відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року постановлено провести розгляд справи в заочному порядку.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у шлюбі, який був зареєстрований 20 листопада 2004 року Улянівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 8.

На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, справа № 357/15899/15-ц 2/357/4853/15, вищевказаний шлюб було розірвано (а.с. 8).

Встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , видана Улянівською сільською радою Скадовського району Херсонської області 14 серпня 2006 року, актовий запис № 8, де батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6) та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 02 жовтня 2014 року, актовий запис № 1681, де батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 11.08.2017 року за № 357/4497/17, провадження 2/357/2215/17, було стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 26 квітня 2017 року і до повноліття дітей, та 06.10.2017 року видано виконавчий лист (а.с. 9).

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2018 року, справа № 701/478/18, провадження № 2/701/278/18, було позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 ) батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-12).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, справа № 357/9912/18, провадження № 2/357/3584/18, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7127 грн. 67 коп., за період з квітня 2017 року по 01 липня 2018 року (а.с. 13-15).

Встановлено, що син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 проживають разом з позивачем ОСОБА_1 та перебувають на його повному матеріальному утриманні. Відповідач ОСОБА_2 з дітьми не підтримує ніяких стосунків, не цікавиться їх життям та навчанням, не приймає ніякої участі у вихованні.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів та відповідно до довідки-розрахунку № 4421 від 25.06.2021 року, виданого Маньківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), має заборгованість по аліментах, станом на 01.06.2021 року у розмірі 102682 грн. 84 коп. (а.с. 5).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведена позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа №6-94цс15) та від 16 березня 2016 року (справа №6-300цс16).

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня і нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 01 жовтня 2014 року № 6-149цс14, від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від неї причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2021 року складає 404073 грн. 70 коп.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

А тому, звертаючись до суду з вищевказаними вимогами, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на його користь на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2021 року у розмірі 102682,84 грн., про що свідчить наявний у матеріалах справи розрахунок.

В статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2 ) +……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів, які не були сплачені);

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів, які не були сплачені);

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2017 року, було внесені зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів.

Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того, що відповідач не виконує рішення суду, не сплачує аліменти у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Суд погоджується з наданим з боку позивача розрахунком неустойки (пені), яка виникла у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів.

А тому, враховуючи те, що заборгованість та прострочення по сплати аліментів на утримання дітей виникла з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) в розмірі 102682 грн. 84 коп.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 , а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованої суми.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат

З 1 січня 2021 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» ставки судового збору змінюються.

Як визначено у Законі, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 при звернені до суду з вищевказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 187, 194, 196 СК України, ст.ст. 2, 4, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 265, 273, 274, 280-289 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт, серії НОМЕР_5 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 липня 2018 року по 31 травня 2021 року включно, в розмірі 102682 грн. 84 коп. (сто дві тисячі шістсот вісімдесят дві гривні вісімдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт, серії НОМЕР_5 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Повне судове заочне рішення складено 18 листопада 2021 року.

Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов