Справа № 215/3668/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Безкоровайної О.Т.

За участю:

позивача ОСОБА_1

Представника позивача, адвоката Калашникової В.С.

Представника відповідача, адвоката Севостьянової І.Г.

представника третьої особи - Іванової О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в залі №1 в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про відібрання дитини, звільнення від сплати аліментів та визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню,

СУТЬ СПОРУ:

26.06.2019 р. та уточнено 28.10.2019 р. а.с.2-4, 60-63 т.1, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами до бабки дитини ОСОБА_2 про відібрання від відповідача доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; звільнення від сплати аліментів на утримання дитини на користь відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з 2005 по 2018 р.р. проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю по АДРЕСА_1 . Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .

Після припинення спільного проживання матір дитини ОСОБА_4 разом з дитиною переїхала на проживання до своєї матері ОСОБА_2 , та в 2018 році захворіла на шизофренію. У зв`язку з психічним захворюванням ОСОБА_4 була визнана недієздатною, та опікуном над нею призначена її матір - бабка дитини ОСОБА_2 .

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.02.2019 р. з нього на утримання доньки ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 .

Після визнання ОСОБА_4 недієздатною, її опікун ОСОБА_2 чинить йому перешкоди в вихованні і проживанні дитини з батьком, хоча він працює, має достатні житлові умови та можливість виховання доньки.

На підставі ст.163 СК України просить відібрати малолітню дитину від бабки, оскільки він як батько, має переважне право перед іншими особами на проживання дитини з ним.

Просить звільнити його від сплати аліментів, та визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/215/235/19 виданий на підставі рішення суду про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та представник позивача адвокат Калашникова В.С. позов підтримали, вказують також що відповідач утримує в себе онуку всупереч розвитку дитини, яка з за конфліктів щодо її місця проживання отримувала освіту не в навчальному закладі а на дому, дитина не мала можливості повноцінного дозвілля, спілкування з оточуючими та відпочинку під час вільного від навчання часу. Дитина проживає в будинку з 2-х жилих кімнат зокрема разом з психічно хворою матір`ю.

Представник відповідача, адвокат Севостьянова І.Г. заперечувала проти позову, вказує що відповідач не чинить позивачу жодних перешкод, а відібрання дитини від бабки буде суперечити правам малолітньої дитини, що є підставою для відмови в позові за правилами ст.163 СК України. Вважає що поясненнями свідків, наданими письмовими доказами, думкою малолітньої ОСОБА_3 висловленою в суді, підтверджується, що батько тривалий час не приймає участі в вихованні доньки, яка бажає проживати з бабкою Мати дитини проживає окремо, в літній кухні обладнаній під житло.

Третя особа з боку відповідача без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради (далі Виконком) надав до суду висновок а.с.26-28 т.1, яким вважає що дитина повинна проживати з батьком, а відповідач ОСОБА_2 утримує дитину без всяких правових підстав.

В судовому засіданні представник Виконкому Іванова О.Л. висновок підтримала.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.07.2019 р. було відкрито провадження по справі, ухвалено проведення підготовчого розгляду справи в порядку загального позовного провадження а.с.18 т.1.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2020 р. було закрито підготовче провадження, та справа призначена до судового розгляду на 19.10.2020 р. а.с.180-181 т.1

Інші процесуальні дії не вчинялись.

Заслухавши думки сторін, іх представників, пояснення свідків як з боку позивача, так і з боку відповідача, думку малолітньої дитини, дослідивши письмові докази надані сторонами по справі, висновок органу опіки та піклування, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини а.с.5 т.1, що батьками малолітньої донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 і ОСОБА_1 .

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14.02.2018 р. а.с.35-36 т.1 матір дитини ОСОБА_4 була визнана недієздатною в зв`язку з психічним захворюванням на шизофренію, опікуном ОСОБА_4 призначена її матір ОСОБА_2 .

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.02.2019 р. з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та видано відповідний виконавчий лист №2/215/235/19, а.с.64-67 т.1

Відповідач ОСОБА_2 проживає разом з онукою ОСОБА_3 та її матір`ю ОСОБА_4 , а також членом родини ОСОБА_6 , 1973 р.народження в двокімнатному житловому будинку по АДРЕСА_2 , де дитина має спальне місце, стіл для навчання та забезпечена всім необхідним а.с.29 т.1.

Згідно акту з місця проживання, акту обстеження житлово-побутових умов, свідоцтва про реєстрацію шлюбу а.с.9, 33-34 т.1, батько дитини проживає по АДРЕСА_3 в двокімнатній квартирі з дружиною ОСОБА_7 , 1976 р.народження, яка як власник житла не заперечує щодо проживання доньки чоловіка ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 має постійне місце роботи в ТОВ «Метінвест-Промсервіс» а.с.11 т.1

Вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню відповідно до ст.82 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.163 ч.1-3 Сімейного Кодексу України згідно норм якої:

1. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

2. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

3. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Згідно ст.19 СК України наявність письмового висновку органа опіки та піклування представленого належною юридичною особою, стосовно спору про відібрання дитини є обов`язковим.

Тобто вирішальними обставинами які підлягають доказуванню та впливають на відібрання малолітньої дитини батьками є:

1.Тримання дитини особою (крім батьків) не на підставі закону або рішення суду.

2.Переважне право батьків перед іншими особами на проживання дитини з ними.

3.Відібрання дитини не повинно суперечити її інтересам.

1.Стосовно перебування малолітньої ОСОБА_3 у бабки ОСОБА_2 , то вказане проживання дитини з відповідачем відбувається не на підставі закону або рішення суду.

Як вказувалося судом, то ОСОБА_2 є опікуном своєї повнолітньої дочки ОСОБА_4 відповідно до рішення суду, оскільки ОСОБА_4 нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання а.с.35-37 т.1.

Опіка над малолітньою ОСОБА_3 не встановлювалася, оскільки така опіка згідно ст.243 СК України можлива лише над дітьми, які позбавлені батьківського піклування.

Права баби на участь у вихованні онуки передбачені ст.263 СК України, а обов`язок по утримання неповнолітніх онуків з боку баби та діда передбачений лише за умови що у дитини немає батьків, або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати онукам належного утримання згідно ст.265 СК України.

Таким чином проживання дитини з бабою а не з батьком відбувається без правових підстав, та без судового рішення з цього приводу.

2.3.Позивач ОСОБА_1 , як батько, має переважне право перед бабою на проживання дитини з ним, за виключенням коли існують обставини, що відібрання дитини буде суперечити її інтересам.

Тобто переважне право ОСОБА_1 на проживання з ним дитини закріплено в законі, та є юридично визначеним. З аналізу «інтересів дитини» в розумінні ч.3 ст.163 СК України, то на думку суду в першу чергу такими виключними обставинами які б унеможливлювали передачу малолітньої дитини до батька, могли слугувати обставини зазначені ст.164 ч.1 п.1-6 СК України, як підстави визначені законом для позбавлення батьків їх батьківських прав.

У суду відсутні дані, що батько дитини ОСОБА_1 є особою, передача дитини якому буде загрожувати самій дитині, її нормальному розвитку та матеріальному забезпеченню. ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується а.с.8-12 т.1, в батька дитини відсутні інші утриманці, дитина буде забезпечена житлом, батько цікавиться навчанням доньки згідно характеристики а.с.68 т.1, сплачує на її утримання аліменти.

Тобто докази у вигляді пояснень свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 які характеризують відповідача позитивно, та підтвердили в суді, що ОСОБА_2 виховує онуку з півторарічного віку; пояснення свідка ОСОБА_10 яка підписала довідку а.с.7 т.1, та пояснила, що батько дитини дуже рідко навідувався до дошкільного закладу де перебувала ОСОБА_5 , довідка дошкільного закладу а.с.104 т.1, не мають для суду правового значення для вирішення спору про відібрання дитини.

Не мають вирішального значення для суду думка малолітньої ОСОБА_3 , яка бажає проживати з бабою, а також висновок психолога ОСОБА_11 яка сформулювала у дитини «страх школи» і «страх крику батька» а.с.120 ч.1.

Судом враховано, що малолітня ОСОБА_3 тривалий час проживає з бабкою, яка має на неї значний вплив. Крім того проживання проходить на тлі постійних конфліктів з батьком з приводу її проживання та виховання, а право батька на проживання доньки з ним, переважає страхи дитини в її малолітньому віці.

Разом з тим свідок ОСОБА_12 пояснила в суді, що під час навчання ОСОБА_5 в першому класі, батько став часто навідуватися до школи, де відбувалися конфлікти з ОСОБА_2 , яка чинила батькові всілякі перепони для виховання доньки. Після цього ОСОБА_5 перестала ходити до школи, та стала з 2020 учбового року займатися на дому. Таке навчання погіршило знання дитини по багатьом предметам та порушило її соціальну адаптацію, емоційний стан, оскільки дитина залишилася «зачиненою» в будинку бабці.

Як вказувалося згідно акту обстеження малолітня дитина проживає разом з бабцею, хворою матір`ю та ОСОБА_6 , 1973 р.народження в двокімнатному житловому будинку по АДРЕСА_2 , житлова площа будинку становить 26, 4 кв.м. а.с.106 т.1. Доказів того, що ОСОБА_4 проживає в окремому від доньки житловому приміщенні суду не надано.

Таким чином навпаки, проживання малолітньої дитини з хворою матір`ю, та бабкою, відсутність належного навчання, соціальної адаптації та дозвілля, шкодить інтересам дитини, та відповідно до досліджених доказів дає суду підстави для задоволення позову, відібрання малолітньої дитини від ОСОБА_2 та передачу дитини батькові.

Обставини при яких опинилася ОСОБА_5 на думку суду, суперечить праву дитини на дозвілля, всебічний розвиток відповідно до її віку, праву дитини на належний фізичний, розумовий, духовний і соціальний розвиток.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р., як частини національного законодавства, зокрема ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей:

- першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

- відповідальність, права і обов`язки батьків…, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

- Держави-учасниці поважають права та обов`язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються.

- Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

- Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

-Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом.

Згідно ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України згідно норм яких батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов`язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1-2 ст.432 ЦПК України - суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника…визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином в зв`язку з відібранням дитини у ОСОБА_2 та передачу малолітньої батькові, слід припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання Приймаченка Аріни, та визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/215/235/19 виданий 19.02.2019 р. Тернівським районним судом м.Кривого Рогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, оскільки позов задоволено частково, з ОСОБА_13 підлягає стягненню на користь позивача 1536 грн. 80 коп. сплаченого судового збору а.с.1, 59.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77, 78 79, 43, 49, 141, 263-268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини, звільнення від сплати аліментів та визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню - задовольнити.

Відібрати від бабки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_2 , малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати дитину її батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає по АДРЕСА_3 .

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно на користь бабки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, стягнутих рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпрпетровської області від 18.02.2019 р., та визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/215/235/19 про стягнення аліментів виданий Тернівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

Повне рішення складено 26.11.2021 р.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 30 днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Виконком Тернівської районної у місті ради, м.Кривий Ріг, вул.Короленка, 1а, .

СУДДЯ: