Справа № 242/3703/20
Провадження № 2/242/368/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони є власниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.01.2004 року, виданого Селидівською біржою нерухомості. За вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх син ОСОБА_6 . Однак, останні з 2012 року не проживають за вищевказаної адресою, не сплачують комунальні платежі, особистих речей в квартирі не мають. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідачів перешкоджає власникам розпорядитися власністю, позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Просять суд визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового засідання .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належно, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій визнає позовні вимоги, та просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , просить розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що вона з сином не мешкає за вищевказаною адресою з 2012 року. Дитина мешкає разом з нею та її чоловіком ОСОБА_7 , який не заперечує щоб дитина проживала в його будинку.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Просить суд зберегти право малолітньої дитини на користування жилим приміщенням, у разі негарантування батьками збереження у дитини права користування іншим житловим приміщенням.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 28.01.2004 року, виданого Селидівською біржою нерухомості, квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2998211 від 04.03.2004 року, квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 28.01.2004 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.08.2018 року, виданого Сихівським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 15.08.2018 року, актовий запис № 262. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно акту від 17.07.2020 року, складеного головою вуличного комітету ОСОБА_14, в присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , встановлено, що ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2013 року не проживає по теперішній час, в квартирі відсутні його особисті речі.

Згідно акту від 17.07.2020 року, складеного головою вуличного комітету ОСОБА_14 , в присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року не проживають по теперішній час, в квартирі відсутні їх особисті речі, оскільки вони проживають у місті Гірник.

Згідно довідки № 318 від 20.07.2020 року, виданої КП «Комунальник м. Селидове», за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_1 , 1968 року народження, ОСОБА_4 , 1984 року народження, ОСОБА_5 , 1986 року народження, ОСОБА_6 , 2007 року народження.

У відповідності до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де на теперішній час він мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 .

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мешкають в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини їх відсутності у спірному приміщенні понад один рік є поважними, в зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 ), ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська