Справа № 191/2902/19
Провадження № 2/191/750/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Лободи Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2006 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29 травня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. 27 травня 2010 року за цим рішенням суду був виданий виконавчий лист №2-3971/2006 р. До грудня 2018 року державна виконавча служба не здійснювала жодної виконавчої дії, спрямованої на виконання рішення суду і тільки 13 грудня 2018 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі цього виконавчого листа винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, що боржник отримує у ФОП ОСОБА_5 . За даними державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом за період з 29 травня 2006 року по 01 липня 2019 року складає 40 845, 55 грн., з яких 21 718, 06 грн. за період з 29 травня 2006 року по 10 червня 2015 року. Вважає вказаний розмір заборгованості таким, що не відповідає дійсності на тих підставах, що якщо платник аліментів працював, то відповідно ч. 1 ст. 195 СК України розмір заборгованості визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( до червня 2017 року) та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( з липня 2017 року до даного часу). Державний виконавець у довідці № 100 від 11.07.2019 року визначив, що боржнику було нараховано аліменти до сплати у розмірах: за 11 червня - 31 грудня 2015 року - 3 673 грн. 77 коп.; за 2016 рік - 4 856 грн. 48 коп.; за 2017 рік - 7 248 грн. 19 коп.; за 2018 рік - 3 268 грн. 55 коп.; за січень-червень 2019 року - 3 381 грн. 00 коп. ( 563 грн. 50 коп. х 6 міс.), а всього за цей період часу нараховано аліментів до сплати у сумі 22 427 грн. 99 коп. За цей же час за даними державного виконавця він сплатив фактично аліменти у розмірах: за 11 червня по 31 грудня 2015 року - 1 400 грн. 00 коп.; за 2016 рік - 2 000 грн. 00 коп.; за 2017 рік - 2 200 грн. 00 коп.; за 2018 рік - 5 372 грн. 12 коп.; за лютий-червень 2019 року - 4 648 грн. 89 коп., а всього за цей період часу сплатив аліменти на суму 15 621 грн. 01 коп.

Якщо від нарахованої державним виконавцем суми аліментів відняти суму сплачених ним аліментів, залишається розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 11 червня 2015 року по 31 червня 2019 року, і вона дорівнює 6 806 грн. 98 коп. ( 22 427 грн. 99 коп. - 15 621 грн. 01 коп.) . Державний виконавець у довідці № 100 від 11 липня 2019 року помилково зазначив, що розмір заборгованості за сплати аліментів за період з 11 червня 2015 року по 30 червня 2019 року склав 19 127 грн. 49 коп. ( 40 845 грн. 55 коп. - 21 718 грн. 06 коп.). Неправильно проведений державним виконавцем розрахунок призвів до неправильного визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 липня 2019 року, № 100 державний виконавець зазначив, що розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 10 червня 2015 року складав 21718 грн. 06 коп. При цьому, цей розмір державний виконавець визначив згідно записів у виконавчому листі. У виконавчому листі дійсно мається запис про те, що станом на 10.06.2015 року борг складає 21 718 грн. 06 коп. Але, сама по собі така запис не є доказом наявності заборгованості у такому розмірі ( на приклад можна прочитати і не такі надписи), оскільки з неї не вбачається звідкіля взялась саме така заборгованість, не вбачається механізм її створення, не вбачається якими вихідними даними керувався державний виконавець при обчисленні розміру заборгованості ( чи керувався він взагалі будь-яким вихідними даними, чи намалював розмір заборгованості без будь-яких підстав). Якщо відповідач зможе в судовому засіданні обґрунтувати цей розмір заборгованості з 29 травня 2006 року по 10 червня 2015 року належними та допустимими доказами, тоді цей розмір заборгованості можна визнати дійсним. На даний час таких доказів відповідач йому не надав. За таких обставин вважає, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 29 травня 2006 року по 10 червня 2015 року слід визнати необґрунтованим і його не можна приймати до уваги.

Просить розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-3971-2006 р, виданим 27 травня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 травня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 6 806 (шість п`ять тисяч вісімсот шість ) грн. 98 коп. за період з 29 травня 2006 року по 30 червня 2019 року.

У судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися, до його початку надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала проти заявлених позовних вимог.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2006 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29 травня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

27 травня 2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист №2-3971/2006 р.

Згідно довідки №100 Синельниківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 11.07.2018 року, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини, станом на 10.06.2015 року становить 40 845, 55 грн.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

У разі незгоди платника аліментів з розміром заборгованості за аліментами, обчисленої держаним виконавцем у розрахунку станом на 10.06.2015 року, ОСОБА_1 мав право оскаржити дії державного виконавця в суді у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або звернутись з позовом в суд про визначення розміру заборгованості за аліментами у позовному провадженні.

Аналіз наведених норм свідчить, що сторонами у справі можуть бути стягувач та боржник, але ніяк не відділ ДВС.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 71 Закону України « Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості зі сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач зазначив відповідачем Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). А стягувач ОСОБА_2 визначена позивачем у якості третьої особи.

Оскільки право визначення відповідача- є процесуальною прерогативою позивача, то суд за власною ініціативою позбавлений можливості визначити інше процесуальне становище цих осіб в справі, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Враховуючи, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту та невірно визначено суб`єктний склад сторін, позовні вимоги про визначення заборгованості зі сплати аліментів не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 194, 195 Сімейного кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 2-5, 7, 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.01.2020 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко