РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/3605/20

19.01.21

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Полонської Н.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, за участю заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що атестат № 119/80, виданий Берегівським профучилищем швейної промисловості 31 липня 1980 року на ім`я ОСОБА_1 дійсно належить їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказала, що досягнувши пенсійного віку, 21.08.2020 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з приводу призначення їй пенсії за віком. Однак під час збирання необхідних документів, нею було виявлено невірне зазначення її прізвища у атестаті № 119/80, виданому 31.07.1980 Берегівським профучилищем швейної промисловості на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про її народження, яке видане 01.01.1961 Непедівським сільським ЗАГС Козятинського району, її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.08.2020 її дівоче прізвище до реєстрації шлюбу вказане як « ОСОБА_1 ».

Згідно відповіді Берегівського професійного ліцею сфери послуг, інформація про період навчання з 01.09.1978 по 28.07.1980 відсутня у зв`язку із відсутністю архівних даних закладу за цей період.

Через розбіжності у написанні її прізвища, вказаний документ не був взятий до уваги при призначенні їй пенсії.

У своїй заяві заявник зазначила, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є реалізація її права на пенсійне забезпечення.

Зазначені обставини змушують її звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.12.2020 відкрито провадження у вказаній справі та справу призначено до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду клопотання, у якому просив справу слухати у його відсутність через встановлення на усій території України карантину; при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши письмові докази приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Непедівка Козятинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.1961 (а.с.6).

ОСОБА_1 27 січня 1980 року одружилася з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 20.08.2020 (а.с.7).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Непедівка Козятинського району Вінницької області (а.с.15).

З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що вона заведена на працюючу особу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , професія - швея-мотористка, дата заповнення трудової книжки - 19.12.1980. Першим записом трудової книжки є навчання у Берегівському ТУ з 01.09.1978 по 31.07.1980. Вказаний запис внесено на підставі документу - атестату № 119-80 (а.с.8-11).

ОСОБА_1 31.07.1980 Берегівським профтехучилищем швейної промисловості видано атестат № 119/80 про навчання у вказаному навчальному закладі з 01.09.1978 по 31.07.1980, що підтверджується копією атестату № 119/80 (а.с.3-4).

З копії довідки, виданої Берегівським професійним ліцеєм сфери послуг № 65 від 09.09.2020 вбачається, що інформація про період навчання 01.09.1978 по 28.07.1980 в ПТУ-18 м. Берегово та будь-які інші документи відсутні у зв`язку з відсутністю архівних даних закладу за цей період (а.с.5).

Відповідно до копії форми РС-прав, страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням перетину періодів, для розрахунку пенсії за віком всього становить 36 років 11 місяців 17 днів (а.с.12).

ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Черемхів Коломийського району Івано-Франківської УРСР; батьком записаний ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.05.1982 (а.с.13).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Козятин Козятинського району Вінницької області; батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 21.12.1993 (а.с.14).

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В абзаці 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із вимогою встановити належність атестата, ОСОБА_1 були надані документи, згідно яких були встановлені обставини, про які зазначалось вище.

Відповідно до ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, надані ОСОБА_1 копії свідоцтв про шлюб, про народження її дітей не є належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки вони не містять жодної інформації, яка стосується навчання заявника та отримання нею відповідного документа про освіту. Такі документи підтверджують факти, які жодним чином не вказують на те, що заявник має певну освіту, здобувала її у певний період часу. Копія трудової книжки підтверджує її трудову діяльність; виписка із пенсійного фонду підтверджує факт вчинення дій щодо визначення розміру пенсії заявнику, проте вказані документи також не підтверджують факту навчання ОСОБА_1 в Берегівському профтехучилищі швейної промисловості.

Сам по собі факт перебування у володінні особи документа про освіту, без надання доказів, які підтверджують процес здобуття відповідної освіти такою особою, не може бути підставою для визнання належності документа цій особі.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б вказували, що вона навчалась у Берегівському профтехучилищі швейної промисловості.

На думку суду такими доказами могли слугувати, зокрема: табелі успішності, грамоти, фотоальбом, фотографії, показання свідків, а також інші, зокрема, письмові докази, які б містили у собі відомсті про перебування на навчанні у вказаному закладі.

Надана суду довідка про те, що інформація про період навчання з 01.09.1978 по 28.07.1980 в ПТУ-18 м. Берегове відсутня видана Берегівським професійним ліцеєм сфери послуг, згідно пояснень ОСОБА_1 , видавалась на вимогу Пенсійного фонду.

Стаття 318 ЦПК України встановлює вимоги щодо зазначення у заяві про встановлення факту причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Таким чином ОСОБА_1 не вчиняла дій, спрямованих на одержання документів, що посвідчують факт її перебування на навчанні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у зв`язку зі вступом у шлюб 27.01.1980, ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Разом з тим, у атестаті, дата видачі якого 31.07.1980, тобто після реєстрації шлюбу (а отже і після зміни прізвища), зазначено « ОСОБА_1 ». Хоча на час такої видачі документа про освіту прізвище заявника було « ОСОБА_1 ».

Також заявником не надано суду доказів того, що Берегівський ліцей сфери послуг, який надав відповідь про відсутність інформації про період навчання 01.09.1978 по 28.07.1980, зокрема в ПТУ-18 м.Берегово, утворився внаслідок реформування Берегівського профтехучилища швейної промисловості. Згідно відповіді йдеться про відсутність відповідної інформації про навчання у вказаний період саме в ПТУ-18, а не у Берегівському профтехучилищі швейної промисловості. А це ставить під сумнів факт відсутності відомостей щодо навчання у такому закладі особи ОСОБА_1 , яка зазначена в атестаті - на що, в обгрунтування своїх вимог, посилається ОСОБА_1 .. Також це ставить під сумнів факт того, що розпорядником відповідної інформації є саме Берегівський ліцей сфери послуг.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй атестата відсутні, оскільки заявником на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вона відповідну освіту здобула. Достовірних доказів, які підтверджують заявлені ОСОБА_1 вимоги, суду надано не було.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, за участю заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29.01.2021.

Суддя Н.О. Пєтухова

19.01.21