Справа № 530/1772/21
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку

на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів

зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а саме:

- за подання позовної заяви немайнового характеру позивачці необхідно сплатити судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Суд вбачає, що позов ОСОБА_1 містить дві вимоги немайнового та майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.за немайнову вимогу;

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із позовною заявою в якості доказів документи (копії документів, оригінали яких знаходяться у позивача) не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

При цьому слід звернути увагу позивача, що порядок засвідчення документів визначений пунктами 5.26 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55). За вказаним нормативно - правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію; її ініціалів та прізвища, дати засвідчення підпису, яка проставляється нижче підпису.

Отже, додані до заяви докази (копії документів, оригінали яких знаходяться у позивача) не засвідчені належним чином, подані з порушенням вимог, встановлених статтями 95, 177 ЦПК України.

З огляду на документи додані позивачкою до позовної заяви, щодо питання звільненні від сплати судового збору за позовні вимоги про визнання заповітів недійсними, остання не відноситься до жодної з категорії громадян, які відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

При цьому чинним законодавством не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суддя встановив, що позивачкою не додано до позовної заяви довідки про доходи за 2020 рік, для врахування судом можливості застосувати вимоги ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Отже, з огляду на вищевикладене позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовні вимогу немайнового характеру, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», надавши до суду квитанцію про сплату судового збору або уточнити (зменшити) свої позовні вимоги у цій частині.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З цих підстав подана ОСОБА_1 позовна заявапідлягає залишенню без руху і необхідно надати строк для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, виявлені недоліки вказані в ухвалі суду повинні бути усунуті протягом п"яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко