Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 488/3634/16-ц

провадження № 61-402ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову у вказаній справі.

Доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ухвалі Верховного Суду України від 26 вересня 2007 року у справі № 6-3956св07, від 08 квітня 2009 року у справі № 6-16836св08.

Ці доводи касаційної скарги є неприйнятними, оскільки згідно із статтею 263 ЦПК України, висновки на які посилається скаржник не є висновками Верховного Суду у розумінні цієї статті щодо застосування норми права у подібних правовідносинах і не підлягають врахуванню та зазначенню в касаційній скарзі, як підстави для касаційного оскарження.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Без виконання вимоги щодо зазначення у касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження судового рішення неможливо визначити підстави відкриття касаційного провадження та межі, в яких має здійснюватись касаційний перегляд оскаржених судових рішень.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи, що скаржник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» про стягнення заробітної плати в частині підстави касаційного оскарження - не врахування в оскарженому судовому рішенні висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ухвалі Верховного Суду України від 26 вересня 2007 року у справі № 6-3956св07, від 08 квітня 2009 року у справі № 6-16836св08 визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук