РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2021 рокуСправа №451/1191/19
Провадження № 2/451/118/21

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням,-

встановив:

2 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням.

В позовній заяві зазначає, що згідно з рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.01.2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. щомісячно до 30.06.2019 року, тобто, до закінчення навчання. З 30.06.2019 року виплата аліментів закінчена. 3 02.09.2019 року зарахований студентом першого курсу денної форми навчання Львівського Національного Університету ветеринарної медицини, що стверджується витягом з наказу даного навчального закладу. Відповідач працює легально в Республіці Польща. Його заробіток складає з його ж слів - 30 тис. грн. і він спроможний надавати допомогу їхньому синові. Крім цього, син є інвалідом другої групи і потребує додаткових витрат на його лікування. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 тис.грн. щомісячно, починаючи дня подачі позову до 24.11.2020 року (а.с.3).

30 січня 2020 року представником відповідача суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ознайомившись із позицією позивача, що викладена у позовній заяві, та вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання сина, ОСОБА_5 , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, відповідач вважає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі, виходячи з наступного. Як зазначено в позовній заяві, відповідач сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 після досягнення ним повноліття та до закінчення навчання 30.06.2019 р. в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Заборгованості по аліментах немає, що може підтвердити позивач. Стягнення аліментів на утримання сина після досягнення ним повноліття позивач мотивує тим, що ОСОБА_5 з 02.09.2019 р. навчається на першому курсі денної форми навчання Львівського Національного університету ветеринарної медицини, а відповідач спроможний сплачувати щомісячно аліменти в сумі 5000,00 грн, оскільки працює легально в Республіці Польща та його заробіток становить 30000,00 грн. ОСОБА_3 дійсно працевлаштований в Республіці Польща на посаді працівника столярні на 1/2 ставки та отримує невелику заробітну плату, що на даний час є єдиним джерелом його доходу. Доводи позивача про те, що відповідач отримує заробіток 30000,00 грн. не є доведеними та є безпідставними. Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 , де зареєстрована і проживає позивач, але фактично проживає в АДРЕСА_2 зі своєю мамою - ОСОБА_6 , 1937 року народження, яка є непрацездатною, перебуває на його утриманні та потребує постійної матеріальної допомоги. Крім того, в позовній заяві позивач не вказує про матеріальне становище сина, не зазначає свої доходи. Як відомо відповідачу, вона також працює в Республіці Польща та має не малий заробіток. Відповідач розуміє свій обов`язок утримувати сина, не відмовляється від нього, але у зв`язку із невеликим доходом, з обов`язком матеріально допомагати непрацездатній матері-пенсіонеру, розмір аліментів в сумі 5000 гривень щомісячно буде непосильним для відповідача. Відтак, просить позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 5000,00 гривень щомісячно задоволити частково, а саме, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 гривень щомісячно до досягнення ним 23-х річного віку (а.с.34-36).

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Звертала увагу суду, що відповідач перебуває у Польщі та має великий заробіток, крім цього має паї, від яких отримує кошти та половину житлового будинку. Коли вона просила його надати гроші дитині на операцію, він відмовився і не підтримує сина. Син отримує допомогу по інвалідності в розмірі 1300 гривень, але постійно потребує лікування.

Представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечив частково, звертав увагу суду на те, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів, лише не погоджується із розміром. Зі слів відповідача він періодично надає допомогу сину. В даний час він працює на половину ставки та отримує 8000 тисяч гривень. Відповідач проживає в с.Торки разом із матір`ю, яка також потребує допомоги. Відповідач не відмовляється платити аліменти, проте не погоджується із розміром. Відповідач в процесі розгляду справи позивачці перевів 20000 тисяч гривень, чого вона не заперечила в судовому засіданні. Просив суд стягувати із відповідача аліменти в розмірі 2000 гривень.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 28.12.1997 року (а.с.4).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 21 жовтня 2004 року (а.с.17).

Син ОСОБА_5 є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою виданою Червоноградською міжрайонною МСЕК (а.с.18).

Із копії Витягу з наказу №414-4 від 05.08.2019 року «Про зарахування на навчання», вбачається, що ОСОБА_5 зараховано з 02.09.2019 року студентом першого курсу освітнього ступеня «бакалавр» денної форми навчання за спеціальністю 181 «Харчові технології» за кошти державного (регіонального) бюджету в Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького (а.с.19).

Відповідно до довідки, виданої Бишівським старостинським округом Радехівської міської ради Львівської області 22.08.2019 року №540, на утриманні ОСОБА_1 перебуває її син ОСОБА_5 (а.с.20).

Із довідки, виданої Бишівським старостинським округом Радехівської міської ради Львіської області 22.08.2019 року №539, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї станом на 01.08.2019 року входять ОСОБА_3 - колишній чоловік, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_5 - син. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично проживає в с.Торки (а.с.25).

Окрім цього, відповідач в користь позивача сплачував аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням у Львівському коледжі м`ясної та молочної промисловості Національного університету харчових технологій, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.21-24).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді працівника столярні на 1/2 ставки та отримує заробітну плату в розмірі 1181,38 злотих, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют (злотого) НБУ станом на 04.02.2020 року становить 7634,31 грн. (1181,38х6,4622), про що свідчить перекладена з польської мови на українську мову та нотаріально засвідчена довідка «Древмарк» ( АДРЕСА_3 ) від 21.01.2020 р. (а.с.48-50).

Із довідки Управління соціального захисту населення Радехівської райдержадміністрації №163 від 30.01.2020 р., вбачається, що ОСОБА_5 отримує державну соціальну допомогу інвалідам II групи, яка з грудня 2019 року становить 1638 грн (а.с.47).

ОСОБА_3 зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 , де зареєстрована і проживає позивач, але фактично проживає в АДРЕСА_2 зі своєю мамою - ОСОБА_6 , 1937 року народження, яка є непрацездатною, що підтверджується пенсійним посвідченням серії № НОМЕР_2 , виданим Радехівським Пенсійним фондом, довідками Бишівського старостинського округу №55 та №56 від 28.01.2020 р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Бишівською сільською радою 31.07.1968 року (а.с.41-44).

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Отже в розумінні ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків.

Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 2 вересня 2019 року, а син на момент подання заяви досягнув повноліття, тому саме з цієї дати аліменти на час навчання сина підлягають стягненню.

Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що син навчається і потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, здає в оренду земельні ділянки від яких отримує доходи та має у власності житловий будинок (а.с.68-70), що свідчить про те, що може таку надати.

Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, буде відповідати інтересам сина, обставинам справи і вимогам закону

Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), суд робить висновки про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з 2.09.2019 року і до закінчення ним навчання, але не довше, як до досягнення ним 23-х річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , в користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 січня 2021 року.