Справа № 629/6389/21
Провадження № 6/629/119/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Капустян М.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова подання головного державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України, вказуючи, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у Лозівському районі знаходиться виконавче провадження по виконанню вимоги №Ф-647У виданої 08.08.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області заборгованості в сумі 1194,03 грн.

У зв`язку з тим, що боржник самостійно не сплачує суму заборгованості та на підставі клопотання стягувача про вжиття заходів тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець просить суд обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання головний державний виконавець Ковтун А.М. на розгляд подання не з`явилася, але в своєму поданні просила провести розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні подання наполягала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом були встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На виконанні у відділі Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження по виконанню вимоги №Ф-647У виданої 08.08.2013 року, яку було видано Лозівським Пенсійним фондом України Харківської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави в особі Лозівський Пенсійний фонд України Харківської області заборгованості в сумі 1194,03 грн. (а.с. 3).

Головним державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ковтун А.М. на адресу боржника направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик, які повернулися на адресу виконавчої служби з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 4-7)

15.09.2021 року та 12.10.2021 року головним державним виконавцем Ковтун А.М. складено акт відповідно до якого, нею було здійснено виїзд за адресою місця проживання боржника по справі. В акті державний виконавець зазначила, що за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів сусідів боржниця за даною адресою не мешкає, перебуває на випадкових заробітках. Суд ставиться критично до даних актів, оскільки в Актах не зазначені анкетні данні осіб, які повідомили таку інформацію та вони були складені державним виконавцем без присутності понятих (а.с. 26, 27).

У статті 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлено, що кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України.

Згідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Однак в матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання рішення. В поданні державний виконавець вказала, що було здійснено вихід за адресою постійного місця проживання боржника, але чомусь при складенні даного акту держаний виконавець не запропонувала сусідам боржника письмово дати пояснення про той факт, що боржник не мешкає за адресою вказаною у вимозі та має намір виїхати за межі України.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Враховуючи правову природу права особи на вільне пересування як одного із основоположних прав людини і громадянина, можна дійти висновку про обмеження права на виїзд за кордон у порядку цивільного судочинства як виняткового заходу, який може застосовуватися на підставі законних та обґрунтованих доказів і вимог.

Крім того, у Листі Міністерства Юстиції України від 06 червня 2008 року №25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладеними на них рішеннями суду» зазначено, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України повинно містити зокрема обґрунтування ухилення боржника від виконання ним своїх зобов`язань; резолютивна частина подання, в якій мають бути визначені заходи, назва органів, які мають їх здійснити та ін.

Крім того, суд звертає увагу, що державний виконавець у своєму поданні посилається на статтю 377-1 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року, що є безпідставним оскільки на даний час чинний новий ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Таким чином, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК підлягає доведенню. Разом з тим в поданні відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, тобто не надано належних і допустимих доказів, що боржник належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, що боржник ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження та їй роз`яснені права і обов`язки, що боржник ухилилася від виконання зобов`язання. Крім того матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем інших заходів примусового стягнення, що вказувало б на здійснення виконавцем всіх можливих та необхідних дій з метою виконання рішення.

В силу Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, той факт, що подання не містить жодної доказової бази про вжиття заходів щодо примусового виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, державним виконавцем не надано вище зазначених відомостей, суд не знаходить підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст. 21, 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст. 1, 2, 4, 11, 32 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ЦЕНДРА