ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/353/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором фінансової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором фінансової допомоги,

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/23175/21 між суддями від 12 листопада 2021 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали справи передані судді 18 листопада 2021 року.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 листопада 2021 року заяву про забезпечення позову передано судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити суб`єктам у сфері державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо частки у статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс», яка становить 49,9939% та оцінюється у грошовому еквіваленті 899390 грн та належить ОСОБА_2 .

Заяву мотивовано тим, що порушуючи умови договору, відповідач не повернув позивачу отримані грошові кошти в сумі 500000 грн. Заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо належної відповідачу частки корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Предметом спору сторін є засновані на договорі позики боргові відносини в розмірі 500000 гривень. Сторона позивача вважає, що такий вид забезпечення позову як заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо належної відповідачу частки в ТОВ «Комплекс Агромарс» є співмірним і відповідає заявленим позовним вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення, та не перешкоджає діяльності господарського товариства і не порушує прав інших осіб його застосуванням.

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до частини першої статті 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Комплекс Агромарс» () перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство. Відповідні дані внесені до реєстру 4 листопада 2021 року на підставі судового рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи від 13 жовтня 2021 року № 910/15043/21, Господарський суд м. Києва.

Відповідно до положень частини чотирнадцятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Аналіз вищевказаної норми дає можливість дійти висновку про те, що в разі порушення провадження у справі про банкрутство законом встановлено спеціальний порядок накладення арешту на майно боржника чи вжиття обмежень щодо розпорядження боржником належним йому майном.

Враховуючи, що представником позивача заявлено вимоги про заборону суб`єктам у сфері державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно 49,9939% статутного капіталу відповідача у ТОВ « Комплекс Агромарс», що становить 899390 грн., беручи до уваги наявність відкритого провадження у справі про банкрутство вказаного товариства, одним із учасників якого є відповідач ОСОБА_2 , що в свою чергу передбачає спеціальну процедуру вжиття обмежень для боржника стосовно користування ним належним йому майном, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором фінансової допомоги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Шаповалова К.В.