Справа № 209/244/15-ц
Провадження № 2/209/369/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2015 року ПАТ КБ " Надра " звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування якого вказують, що 13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» (назву змінено на ПАТ КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 був укладений Договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1161-АП (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 39445.54 дол. США в порядку та на умовах встановлених договором. Станом на 05 січня 2015 року заборгованість позичальника перед Банком складає 40 970,40 доларів США (сорок тисяч дев`ятсот сімдесят доларів 40 центів) та 158455,23 гривень. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів 40970,40 доларів та 158455,23 гривень, судовий збір в розмірі 3654,00 гривень.

Заочним рішенням від 17 березня 2015 року позовні вимоги були задоволені повністю та стягнуто заборгованість солідарно з відповідачів в розмірі 40970,40 доларів та 158455,23 гривень, судовий збір в розмірі 3654,00 гривень.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року було замінено стягувача ПАТ КБ " Надра " на його правонаступника ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС».

17 листопада 2021 року співвідповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою від 26 листопада 2020 року було скасоване заочне рішення та призначено справу до судового розгляду.

30 грудня 2020 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог, не погоджується із сумою заборгованості наданої позивачем, оскільки одночасне стягнення пені і штрафу, є незаконним, а стягнення штрафу взагалі є нічим не обґрунтованим. Крім того, заочним рішенням було стягнуто заборгованість за відсотками у розмірі 20292,76 доларів США, які нараховані станом на 05.01.2015 року, а строк дії Договору згідно п. 1.1.4 встановлено до 12.08.2014 року.Проценти нараховані по січень 2015, що не відповідає правовим позиціям Верховного Суду. Проценти не можуть нараховуватись після закінчення строку договору. Щодо заборгованості за тілом кредиту, то згідно умов п. 1.1. Договору ОСОБА_1 видано 19722,77 доларів, а в позові зазначено, що видано 39445,54 дол. З розрахунку заборгованості видно, що начебто видано 19722,77 доларів, 729,74 та 729,74 доларів, тобто разом 21182,25 дол., що не підтверджено жодними доказами. Тобто з матеріалів справи взагалі не зрозуміло, яку саме суму отримав позичальник. Жодних доказів видачі кредитних коштів у матеріалах справи не міститься, тому стягнута за рішенням суду сума заборгованості з неї є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою, та встановленою фактично лише з доводів позивача.

08 лютого 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача вказує що словосполучення у позові «видано 39 445,54 дол. США.» є ймовірно помилковим і позивач наразі стверджує, що ним було видано відповідачу згідно Договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1161 -АП від 13.08.2007 р. саме 19722,77 дол. США.Доводи відповідача викладені у відзиві необґрунтовані та безпідставними, оскільки документами, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів від банку на купівлю автомобіля, що є заставним майном, є наступні документи: заява на видачу готівки № N1-1 від 13.08.2007 р.; меморіальний ордер № N1,-1 від 13.08.2007 р.; позабалансовий валютний меморіальний ордер № 1 від 13.08,2007 р.; квитанція № К19/0/102 від 13.08.2007 р. Таким чином, факт видачі відповідачу кредитних коштів є беззаперечним фактом та підтверджується вищезазначеними документами. Крім того, відповідач ОСОБА_2 стверджує, що «враховуючи, що останній платіж було здійснено 22.01.2007 р., а позов подано у 2015 р., банк пропустив загальний трирічний строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови у позові. З цього приводу позивач зазначає наступне. Сторони у договорі, керуючись положеннями ст. 259 ЦК України, за взаємною згодою збільшили строк позовної давності з трьох років (загальний строк) до десяти років. Тобто, якщо приймати до уваги позицію ОСОБА_2 щодо початку перебігу позовної давності з жовтня 2007 р., коли ОСОБА_1 здійснив свій останній платіж за кредитом та мало місце порушення грошового зобов`язання боржником, то подання позивачем позову у 2015 р. відбулось у межах строків позовної давності в 10 років, що була встановлена сторонами у Договорі.

01 квітня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про відмову в частині позовних вимог, в якій він просить позовні вимоги викласти у наступній кінцевій редакції: стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» заборгованість за кредитом у розмірі 19353,31 долара США; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 18 806,85 долара США; судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Ухвалою суду 15 листопада 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку із наданням представником позивача заяви про відкладення розгляду справи, та призначено розгляд справи на 22 листопада 2021 року о 09.00 годині.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згідно заяви про відмову в частині позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд в частині позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про що свідчить поштове повідомлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, відповідач позов визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін.

Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» (назву змінено на ПАТ КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 був укладений Договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1161-АП, що підтверджується копією договору /а.с.6-12/, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 19722,77 дол. США., що еквівалентно 99599,99 гривень, в порядку та на умовах встановлених договором., що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-1/а.с.186/ та копією меморіального ордеру /а.с.187, 188/.

Факт отримання відповідачем грошових коштів від банку на купівлю автомобіля, що є заставним майном, є наступні документи: заява на видачу готівки № N1-1 від 13.08.2007 р.; меморіальний ордер № N1,-1 від 13.08.2007 р.; позабалансовий валютний меморіальний ордер № 1 від 13.08,2007 р.; квитанція № К19/0/102 від 13.08.2007 року/а.с.186,187,188, 189/.

08 травня 2021 року відповідно договору купівлі-продажу майнових прав ТОВ «ФК «Факторінгс» прийняло право вимоги по кредитним договорам від ПАТ КБ «НАДРА» первісного стягувача, в тому числі за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується копією договору купівлі-продажу да договором про відступлення права вимоги/а.с.58-60,61-63/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до п.1.1.3.1 Договору, відсотки за користуванням кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,2 % на місяць. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту./а.с.6/.

Згідно зі ст.76 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача.

Суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_2 , оскільки факт видачі відповідачу кредитних коштів є беззаперечним фактом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, як вказує остання, початок перебігу позовної давності відбувався з жовтня 2007 р., коли ОСОБА_1 здійснив свій останній платіж за кредитом та мало місце порушення грошового зобов`язання боржником, то подання позивачем позову у 2015 року відбулось у межах строків позовної давності в 10 років, що була встановлена сторонами у договорі.

Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК у разі повного задоволення позову судовий збір стягується з відповідачів. Оскільки представник позивача сплатив судовий збір, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 3654,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 528, 538, 611, 626,628, 629, 634, 638, 639,1048 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» (місце розташування - м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд.15-А) до ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 15 А, ідентифікаційний код 40298218) заборгованість за кредитом у розмірі 19353,31 долара США (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят три долара США тридцять один цент);

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 15 А, ідентифікаційний код 40298218) заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 18 806,85 долара США (вісімнадцять тисяч вісімсот шість доларів США вісімдесят п`ять центів);

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 15 А, ідентифікаційний код 40298218) 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1827,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 15 А, ідентифікаційний код 40298218) 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1827,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 листопада 2021 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая