УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

Справа № 495/125/21

Номер провадження 2-з/495/4/2021

25 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову з проханням забезпечити позов шляхом:

1.1накладення арешту на земельну ділянку площею 0,100 га, розташовану в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103;

1.2встановлення заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (у тому числі нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії (щодо реєстрації прав, обтяжень, внесення змін (стосовно площі, частки, власника, обтяження тощо) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103;

1.3встановлення заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (у тому числі нотаріусам) приймати рішення та вносити запис (и) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав власності за будь-якою особою у власність будь-якої іншої особи земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103;

1.4встановлення заборони будь-яким особам проводити будь-які будівельні роботи та вчиняти інші дії на земельній ділянці площею 0,100 га, розташованій в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилаються на наступне.

З метою усунення загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги вибуття з власності поза волею власника ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої в ДК «Комунстрой-1», ділянка АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва; кадастровий номер земельної ділянки - :02:003:0162, є нагальна потреба в забезпеченні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом: накладення арешту на вказану земельну ділянку; заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки, а також шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 відбулося з причин грубого порушення директором ПП «Інсайт-2020» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який є засновником та директором ПП «Сервіс промислової логістики», державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким Олександром Сергійовичем, який без перевірки даних Державного земельного кадастру зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_4 на підставі акту приймання-передачі, ОСОБА_2 , зареєстрованим наразі власником земельної ділянки, та іншими невстановленими особами вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про нотаріат», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ 25.12.2015 №1127. Детально обставини справи описано у позові ОСОБА_1 та підтверджуються додатками до позову. На даний цей час існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки відносно спірної земельної ділянки постійно вчиняються активні дії щодо зміни її власника на підставі різних способів відчуження, як умовно законних, так і явно незаконних. Доказом вищезазначеного є наступні переходи права власності на земельну ділянку, здійснені протягом останнього року:

-перехід права власності від ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Інсайт-2020» відповідно до акту № 1 приймання-передачі від 21.12.2019 року, підписи осіб, які підписали документ, було нібито засвідчено нотаріусом, діяльність якого було зупинено і який стверджує, що зазначені дії ним не вчинялись;

-перехід права власності від Приватного підприємства «Інсайт-2020» до ОСОБА_4 згідно акту №3 приймання-передачі нерухомого майна Приватного підприємства «Інсайт-2020» від 14.02.2020, підписи осіб, які підписали документ, було нібито засвідчено нотаріусом, діяльність якого була зупинена і який стверджує, що зазначені дії ним не вчинялись;

-перехід права власності від ОСОБА_4 (засновника ПП «Сервіс промислової логістики») до директора ПП «Сервіс промислової логістики» Кирилюка Івана Юрійовича згідно рішення №10/07/20 засновника Приватного підприємства «Сервіс Промислової логістики» від 10.07.2020 та акту приймання-передачі вкладу до статутного капіталу Приватного підприємства «Сервіс промислової логістики» від 10.07.2020, справжність підпису на якому засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., зареєстровано в реєстрі за №311, 312;

-перехід права власності до ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 10803, виданого 07.11.2020, видавник - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова Віолетта Султаналїївна.

Заявник звертає увагу суду на те, що після постановления ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 у справі №520/11665/15-к, якою було накладено арешт на земельну ділянку із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій, земельну ділянку було перереєстровано за новим власником на підставі договору купівлі-продажу. Зважаючи на це є реальна загроза продажу, відчуження іншим чином спірної земельної ділянки іншим особам протягом розгляду цивільної справи. На цей час позивач має чинний державний акт про право власності на земельну ділянку, право власності позивача на земельну ділянку не скасовано, жодного рішення суду з цього приводу немає.

Позивач вважає, що існує можливість відчуження відповідачем вказаного майна, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що змусило позивача звернутися із заявою про забезпечення позову.

Отже, розуміючи, що Земельна ділянка вибула із власності ОСОБА_1 поза його волею у результаті реалізації шахрайської схеми за допомогою підроблених документів, перехід права власності на Земельну ділянку було здійснено мінімум 4 рази протягом року, є обґрунтовані підозри вважати, що можуть бути здійснені різні дії щодо Земельної ділянки, як то відчуження земельної ділянки наявним власником, вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майностосовно земельної ділянки, проведення будівельних робіт на ній. У разі чергового відчуження Земельної ділянки судовий процес значно затягнеться, необхідно буде здійснювати пошук нового власника і замінити відповідача у справі. Таке, у випадку постійної регулярної зміни власників, може затягнути розгляд цивільної справи до безкінечності.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити не тільки виконання рішення суду, а й винесення рішення у справі взагалі, що не сприятиме ефективному захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки предметом позову є Земельна ділянка (а саме її витребування з чужого незаконного володіння), заходи забезпечення позову є цілком співмірними із заявленими вимогами та направлені на належне виконання рішення суду.

Позивач просить суд не застосовувати зустрічне забезпечення позову до нього враховуючи те, що сам ОСОБА_1 наразі несе витрати для відновлення свого порушеного майнового права та відповідач ОСОБА_2 не нестиме збитків внаслідок тимчасової, до набрання рішенням суду у справі законної сили, заборони розпоряджатись Земельною ділянкою та здійснювати інші дії щодо неї.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18.01.2021 року було відкрито провадження по справі та на підставі ч.3 ст. 153 ЦПК України вирішено викликати заявника ОСОБА_1 до суду для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

25 січня 2021 заявник ОСОБА_1 з`явився до суду, продемонстрував оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 161668 виданий 29.12.2004 року ОСОБА_1 Білгород-Дністровським міським відділом земельних ресурсів та надав до канцелярії суду додаткові письмові пояснення з приводу поданої ним заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 6 ст. 153 ЦПК: залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Суд, вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, прикладені документи, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову частково, а саме накласти арешт на спірний об`єкт нерухомості.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір та позивач звернувся до суду із вимогою про витребування від відповідача ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,100 га, розташованій в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд а заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Позивач ОСОБА_1 до позовної заяви додав копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Федулєеєвої Ю.О. від 05.10.2020 року (справа № 495/11665/15-к, провадження № 1-кс/947/14702/20) якою було накладено арешт на земельну ділянку НОМЕР_4 , кадастровий номер :02:003:0163, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий номер :02:003:0162, що розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, «Комунстрой-1» дачний кооператив (район «Лиманський») із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій, які належать на праві власності ПП «Сервіс промислової логістики» ЄРДПОУ 40920935. Вказане обтяження (номер запису про обтяження 39171877) було зареєстроване 08.10.2020 року державним реєстратором Єременко Іваном Миколайовичем, юридичний департамент Одеської міської ради. Саме рішення про державну реєстрацію обтяження було прийняте ОСОБА_5 лише 13.11.2020 року.

Разом з тим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (235878295) від 08.12.2020 року, власником земельної ділянки :02:003:0162 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 10803, виданий 07.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омарової В.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55015145 від 07.11.2020 року.

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб частково, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами.

Задовольняючи заяву частково, суд виходить з того, що вимога щодо забезпечення позову, а саме накладення арешту на земельну ділянку, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

У зв`язку з тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, суд дійшов висновку про задоволення заяви в цій частині.

Суд звертає увагу, що вказаний вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову слід враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно пунктів 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або платі відповідачеві і знаходяться нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, та врахувавши, що спосіб забезпечення шляхом накладення арешту на спірну ділянку є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову.

З урахуванням наведеного роз`яснення, що міститься в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту на вказане рухоме майно, з метою не порушення права на володіння та користування майном. Такий захід не зашкодить істотним чином правам та інтересам відповідача, оскільки він не обмежуються у володінні та/або у користуванні своїм майном, а обмежується виключно в праві розпорядження таким майном.

Обраний захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК Українит і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи. Саме тому, забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти певні дії є зайвим та не доцільним оскільки вже застосовується певний захід. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй Постанові від 07.10.2020 року по справі № 761/39601/19 (провадження № 61-23388св19).

Щодо зустрічного забезпечення, на погляд позивача, у даному випадку немає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач понесе збитки від дій позивача, спрямованих на відновлення своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, у зв`язку із його заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на те, що обраний захід забезпечення позову жодним чином не впливає на майновий стан відповідача та не позбавляє його права володіння, користування вищевказаним майном, а лише направлений на тимчасове обмеження у розпорядженні майном з метою забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту, поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення.

На думку суду, запропонований позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту є доцільним в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,100 га, розташовану в ДК «Комунстрой-1», ділянка № НОМЕР_3 , смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області; цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :02:003:0162, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О.Боярський