ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1791/21 Справа № 197/283/20 Суддя у 1-й інстанції - Охнач О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 197/283/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Територіальна громада в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року, яка ухвалена суддею Охнач О.В. у смт. Широке Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади, в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належні останній, на момент смерті, на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна, а саме земельну ділянку, площею 3,864 гектарів, яка розташована та території Миколаївської селищної ради, Широківського району, Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, загальною площею 0,51 гектарів (для обслуговування житлового будинку 0,25 гектарів та ведення підсобного господарства 0,26 гектарів), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Миколаївської селищної ради.

Вказує, що вона, як спадкоємиця першої черги після смерті матері, прийняла вищевказану спадщину та звернулась до Широківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Проте, постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори від 21.02.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,51 гектарів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Миколаївської селищної ради, оскільки Витяг з Державного земельного кадастру на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 не отримувала та не надала для оформлення спадщини на земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,51 гектарів (для обслуговування житлового будинку 0,25 гектарів та ведення підсобного господарства 0,26 гектарів), розташовану на території Карпівської сільської ради Широківського району, Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року зупинено провадження у цивільній справі № 197/283/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківскього району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 197/551/19 (провадження 2/197/696/19), яка перебуває на розгляді Широківського районного суду Дніпропетровської області.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її у апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що, оскаржувана ухвала є проявом узгоджених дій суддів Широківського районного суду Дніпропетровської області проти неї.

Добитись справедливості зі спірного питання вона намагається не один рік.

Вважає справу за позовом Карпівської сільської ради Широківскього району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Шр 1385, для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства за адресою: с. Широка Дача, Широківського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.1997 року на ім`я ОСОБА_2 , намаганням Карпівської сільської ради Широківскього району Дніпропетровської області позбавити її спадкової земельної ділянки.

Вказує, що цивільні справи № 197/283/20 та 197/551/19 повинні розглядатись судом незалежно одна від одної, оскільки не існує об`єктивної неможливості розгляду справи № 197/283/20, до вирішення цивільної справи № 197/551/19.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач Територіальна громада в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, зазначає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з взаємопов`язаності позовних вимог у справі № 197/283/20 зі справою № 197/551/19, предметом доказування у справі № 197/283/20 є правомірність перебування у спадкодавця у власності спірної земельної ділянки, вирішення спірного питання у справі № 197/283/20 залежить від результату вирішення № 197/551/19, отже є об`єктивна неможливість розгляду справи № 197/283/20 до вирішення справи № 197/551/19.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Територіальної громади, в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування ( а.с. 1-5).

Згідно матеріалів справи, у травні 2019 року позивач Карпівська сільська рада Широківскього району Дніпропетровської області звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю ( а.с. 100-103).

Згідно довідки Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 року № 717/20, цивільна справа № 197/551/19 за позовом Карпівської сільської ради Широківскього району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Шр 1385, для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства за адресою: с. Широка Дача, Широківського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.1997 року на ім`я ОСОБА_2 перебуває у провадженні судді Широківського районного суду Дніпропетровської області Леонідової О.В., справу призначено до розгляду на 10.00 годин 22 грудня 2020 року.

Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, відносяться ухвали про зупинення провадження у справі.

Процесуальний інститут зупинення провадження у справі, яке полягає в тимчасовому припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають вирішенню справи, має на меті сприяти суду та учасникам судового розгляду усунути всі перешкоди для встановлення фактичних обставин справи в достатній мірі для прийняття правильного рішення по суті спору.

При цьому необхідною передумовою зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи, коли постановлення рішення можливе після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, яка розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Із аналізу позовів у справах № 197/551/19 та № 197/283/20 вбачається, що право ОСОБА_1 , як спадкоємиці, на отримання власності у спадок, є похідним від наявності такого права у спадкодавця, тобто у її померлої матері ОСОБА_2 , отже вказані справи не можуть бути розглянуті незалежно одна від іншої, оскільки дані позови є взаємопов`язані між собою.

А відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у цивільній справі № 197/283/20 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 197/551/19 є вірним та таким, що відповідають як нормам матеріального, так і нормам процесуального права.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги, які зводяться до власного тлумачення позивачкою доцільності розгляду судом справ незалежно одна від одної, та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального чи матеріального права.

Колегія суддів враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга позивачки не містить.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі позивачки зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: