Провадження 2/756/1108/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Самсон А.М., Шершньові В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

КП «Центр організації дорожнього руху» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.09.2018 року на вул. Лугова, 12, з вини водія транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс серії АМ № 7718397, сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої пошкоджено майно, що перебуває на утриманні КП «Центр організації дорожнього руху», чим підприємству завдано матеріальний збиток у розмірі 56 429 грн. 11 коп.

Оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за цією подією виплачено страхове відшкодування у розмірі 30 686 грн. 55 коп., КП «Центр організації дорожнього руху» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 25 742 грн. 56 коп.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 26.10.2020 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

У судовому засіданні представник КП «Центр організації дорожнього руху» позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачка не є відповідальною особою за завдану шкоду, оскільки застрахувала свою відповідальність ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а завдана шкода не перевищує розмір страхового ліміту.

Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, направив на адрес суду копію матеріалів страхової справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Законом України «Про автомобільні дороги» встановлений обов`язок органів місцевого самоврядування утримувати автомобільні дороги в належному стані.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Статтею 16 вказаного Закону встановлено, що вулиці і дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, отже, технічні засоби організації дорожнього руху, також перебувають в комунальній власності міста.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 23.03.2017 року № 21/2243 «Про перейменування Комунального підприємства «Київдорсервіс» КП «Центр організації дорожнього руху» перейменовано з Комунального підприємства «Київдорсервіс», яке створено згідно з рішенням Київської міської ради від 27.11.2003 року № 216/1090 «Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об`єктів дорожнього сервісу м. Києва» та діє на підставі Статуту, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.04.2004 року № 680 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.01.2018 року № 10).

Згідно з п. 2.2.3 Статуту КП «Центр організації дорожнього руху» предметом діяльності Підприємства є, зокрема, встановлення/будівництво, утримання та експлуатація технічних засобів регулювання дорожнього руху (світлофорних об`єктів, дорожніх знаків та інших технічних засобів регулювання дорожнього руху).

Пунктом 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.03.2005 року №398 «Про впорядкування розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вулично-шляховій мережі м. Києва» КП «Центр організації дорожнього руху» визначено балансоутримувачем технічних засобів регулювання дорожнім рухом.

Таким чином технічні засоби регулювання дорожнього руху м. Києва є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та знаходяться на балансі КП «Центр організації дорожнього руху».

Судом установлено, що 02.09.2018 року о 14 год. 10 хв. у м. Києві по вул. Лугова, 12, автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , здійснив наїзд на світлофор.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2018 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що 02.09.2018 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Лугова, 12, керуючи транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.2.3(б), 12.1 ПДР, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснила наїзд на світлофор (т. 1 а.с. 9).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 7718397 від 18.08.2018 року, автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн. 00 коп., франшиза - нуль (а.с. 85).

08.05.2019 року КП «Центр організації дорожнього руху» звернулося до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду щодо пошкодження 05.10.2018 року технічного засобу (світлофорного об`єкт) по вул. Лугова, 12 у м. Києві, що перебуває на балансі підприємства (т. 1 а.с. 183, 198-207).

Згідно погодженої договірної ціни вартість по відновленню світлофорного об`єкту внаслідок ДТП на перехресті вул. Кульженків та Лугової в м. Києві становить 41 754 грн. 29 коп. (т. 1 а.с. 239-239а).

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2018 року, акту виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2018 року, вартість виконаних робіт по відновленню роботи світлофорного об`єкту на перехресті вул. Лугова та вул. Сім`ї Кульженків склала 56 429 грн. 11 коп. (т. 1 а.с. 170-176, 210-214).

Разом з цим, відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 від № 127 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП за адресою вулиць Сім`ї Кульженків та Лугової, вартість матеріального збитку становить 30 686 грн. 55 коп. (т. 1 а.с. 126-133).

Згідно страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 22.07.2019 року за № АМ.7718397.L0001.01 вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу замінених деталей, що включає в себе вартість виконаних робіт становить 41 753 грн. 30 коп., а до виплаті підлягає страхове відшкодування у сумі 30 686 грн. 55 коп. (т. 1 а.с. 164).

Платіжним дорученням № 4365 від 24.07.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплачено КП «Центр організації дорожнього руху» страхове відшкодування в розмірі 30 685 грн. 55 коп. (т. 1 а.с. 165).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це зокрема шкода, пов`язана з пошкодженням технічних засобів регулювання руху (пп. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що з вини водія транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджене майно, що перебуває на утриманні КП «Центр організації дорожнього руху»; розмір завданого збитку визначений висновком експерта у сумі 41 753 грн. 30 коп., з яких 30 686 грн. 55 коп. виплачено страховиком з урахуванням відповідно до Закону зносу пошкодженого майна, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь комунального підприємства 11 067 грн. 75 коп. - різниці між визначеним у встановленому законом порядку розміром завданої шкоди відповідно до висновку від № 127 та страховою виплатою (41 753 грн. 30 коп. - 30 686 грн. 55 коп.)

При цьому при визначенні розміру завданої шкоди суд не бере до уваги надані позивачем акти про вартість виконаних робіт, оскільки в них відображається розмір договірної ціни на проведені роботи, що є завищеною по відношенню до розміру завданої шкоди визначеної суб`єктом оціночної діяльності.

За таких обставин позов КП «Центр організації дорожнього руху» підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Чистяківська, 19-А, ) 11 067 грн. 75 коп. матеріальної шкоди та 900 грн. 00 судового збору, а всього 11 967 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 75 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя