Справа № 128/1917/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи тим, що 11.03.2020 року уклала шлюб з відповідачем по справі; в шлюбі народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо.

Спільна донька сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та дитини до досягнення повноліття.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі 3500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, до досягнення донькою трьох років.

На вказану позовну заяву стороною відповідача було надано відзив, згідно якого відповідач позов визнає частково: в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1010 грн. щомісячно, в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає взагалі. Свою позицію відповідач мотивує тим, що його матеріальний стан занадто важкий, він не працює, проживає на пенсію інваліда ІІІ-ї групи, у нього відсутнє будь яке нерухоме та рухоме майно, тому він об`єктивно не має можливості окрім аліментів на дитину, сплачувати ще й аліменти на дружину.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Підреза І.В. в судове засідання 22.11.2021 року не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, без технічної фіксації судового процесу та задоволити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Совгира Л.В. в судове засідання 22.11.2021 року не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, без технічної фіксації судового процесу, позов просила задоволити частково, з урахуванням відзиву та стягувати з відповідача на користь позивача лише по 1200 грн. щомісячно на утримання дитини; в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 17.06.2021 року (а.с. 8).

Згідно довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 291 від 01.07.2021 року дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. 9).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 400606 (а.с. 6) позивач ОСОБА_1 являється інвалідом з дитинства першої групи, потребує сторонньої допомоги.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 1081677 (а.с. 27), посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.29) відповідач ОСОБА_2 являється інвалідом з дитинства ІІІ-ї групи і за період з лютого 2021 року по липень 2021 року отримав державну соціальну допомогу в розмірі 10699 грн. 00 коп. (а.с. 28).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 з 30.09.2020 року по 03.09.2021 року працював на посаді охоронника в ПП «Агентство комерційної безпеки», що підтверджується копією наказу №15/К від 30.09.2020 року та копією наказу № 5/К від 03.09.2021 року.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів: ОСОБА_1 являється інвалідом з дитинства, потребує сторонньої допомоги, не працює, самостійного джерела доходу не має; ОСОБА_2 має ІІІ-ю групу інвалідності, отримує державну соціальну допомогу, певний період часу працював офіційно, не зважаючи на інвалідність, що свідчить про те, що за станом свого здоров`я він можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та дружини.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття, та на утримання позивача в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 180, 183 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 283, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 09.07.2021 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 на її утримання в твердій грошовій сумі 700 грн. 00 коп. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 09.07.2021 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко