Справа № 283/1841/19
провадження №2/283/9/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

про стягнення грошових коштів в розмірі 23989527,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

15.08.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Кілічава Т.М., яка діє в інтересах позивача на підставі Договору про надання правової допомоги №522 від 10.07.2019р. та Ордеру про надання правової допомоги серії АА №1003674 від 08.08.2019р., звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про захист прав споживача та стягнення грошових коштів в розмірі 23989527,08 грн.

Предметом позову є наступне:

-стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь», , адреса юридичної особи: 04071, м. Київ, вул. Хорива,11-А, на користь ОСОБА_1 , 1955 року народження, грошових коштів у розмірі 514760,56 доларів США 56 центів;

-стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь», , адреса юридичної особи: 04071, м. Київ, вул. Хорива,11-А, на користь ОСОБА_1 , 1955 року народження, грошових коштів у розмірі 11097002,29 грн. 29 коп.;

-стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь», , адреса юридичної особи: 04071, м. Київ, вул. Хорива,11-А, на користь ОСОБА_1 , 1955 року народження, судових витрат у розмірі 10000,00 грн.

Підставою позовних вимог є те, що 17.03.2014 року за договором №33213-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «Святковий» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 935706,15 доларів США під 13% річних з терміном повернення вкладу 19.05.2014 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_2 .

Після закінчення вищезазначеного договору, отримавши відсотки, 19.05.2014 року за договором №60133-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «Святковий 2014» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 960790,15 доларів США під 12% річних з терміном повернення вкладу 19.08.2014 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_4 .

Після закінчення вищезазначеного договору, отримавши відсотки, 19.08.2014 року за договором №91070-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 983952,00 доларів США під 11% річних з терміном повернення вкладу 19.03.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_5 .

Після закінчення вищезазначеного договору, отримавши відсотки, 19.03.2015 року за договором №25055-42.12 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 500000,00 доларів США під 8% річних з терміном повернення вкладу 20.04.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_6 .

Крім того, 05.06.2014 року за договором банківського вкладу в національній валюті «СУПЕР-вклад» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 9278,00 гривень під 24% річних з терміном повернення вкладу 05.01.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_8 .

В подальшому, за договором банківського вкладу в національній валюті ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 11097002,29 гривень. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_9 .

За договором банківського вкладу в іноземній валюті ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 14760,56 доларів США. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_10 .

19.03.2015 року правлінням НБУ була прийнята постанова №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних». За результатами розгляду пропозиції ФГВФО про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» та пояснювальної записки Департаменту банківського нагляду правлінням НБУ 16.07.2015 року прийнято постанову №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

05.12.2016 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 липня 2016 року скасовано; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 р. № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь»; зобов`язано відповідача НБУ надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

08.06.2016 року постановою Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року в частині визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», а також визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 16.07.2015 р. № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» залишено в силі.

26.06.2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/22323/15 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2016 року скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Національного банку України, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Таким чином, станом на момент подання до суду позову, відповідач функціонує як діюча фінансова установа. Позивач вважає, що оскільки підстав для застосування обмежень в отриманні коштів вкладів, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» немає та строки таких вкладів є закінченими, то у такому разі грошові кошти за укладеними між сторонами договорами підлягають поверненню позивачеві.

28.05.2015 року уповноважена особа ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Київська Русь» Волков О.Ю. надав позивачеві копію довідки про стан рахунку №4355/29, в якій зазначив, що на ім`я ОСОБА_1 в Банку відкрито наступні рахунки:

- № НОМЕР_9 , залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 11097002,29 грн.;

- НОМЕР_11, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 7311,36 грн.;

- НОМЕР_12, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 500000,00 доларів США;

- НОМЕР_13, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 14706,56 доларів США.

Разом з цим, після запровадження в ПАТ «Банк Київська Русь» тимчасової адміністрації ОСОБА_1 отримав від ФГВФО грошові кошти у розмірі 200 тис. грн.

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем за договорами банківських вкладів, згідно розрахунку останнього, складає:

500000,00 доларів США + 14760,56 доларів США = 514760,56 доларів США;

11097002,29 гривень + 7311,36 гривень = 11104313,65 гривень;

11104313,65 - 200000,00 = 10904313,65 гривень.

Отже, на підставі вищевикладеного, посилаючись на норми статей 15,16,626,629,638,1058,1066,1061,1066,1074 ЦК України, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 просить задовольнити його позовні вимоги.

Рух судової справи в Малинському районному суді:

Відповідно до протоколу про авторозподіл справи №283/1841/19 головуючим у справі було визначено суддю Міхненка С.Д.

19.08.2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Київська Русь» про стягнення банківського вкладу в розмірі 23989527,08 грн. до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь » про стягнення грошових коштів в розмірі 23989527,08 грн. до набрання законної сили рішення Верховного суду у справі № 826/22323/15 за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку з задоволенням заяви судді Міхненка С.Д. про відставку, на розгляді в якого перебувала цивільна справа №283/1841/19, 12 серпня 2020 року на підставі розпорядження керівника апарату Калашник І.В. №76 від 12.08.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справу передано на розгляд судді Ярмоленку В.В.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року суддею Ярмоленком В.В. прийнято справу №283/1841/19 до свого провадження, відновлено судове провадження.

Явка сторін та їх позиція по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, разом з цим його представник адвокат Стрикаль О.В., який дій в інтересах позивача на підставі Договору про надання правової допомоги №10/07-19 від 10.07.2019р. та Ордеру на надання правової допомоги серії КВ №432189 від 27.09.2019р., у ході судового розгляду справи заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Баранов О.В., який діяв в інтересах ПАТ «Банк Київська Русь» на підставі Довіреності №20 від 29.03.2019р., у судове засідання не з`явився. Разом з цим, 06.09.2019 року за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» Стрюкової І.О., повноваження якої підтверджуються відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до суду надійшов відзив на позовну заяву про захист прав споживачів, з якого вбачається наступне. Так, уповноважена особа ФГВФО зазначає, що відповідач перебуває в процедурі ліквідації, що зумовлює для вкладників/кредиторів настання відповідних правових наслідків - виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто в банках, в яких запроваджена тимчасова адміністрація та ліквідація, грошові кошти повертаються не в порядку, передбаченому нормами ЦК України про банківський вклад, а в порядку, передбаченому нормами спеціального закону - Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Починаючи з 20.03.2015 року ФГВФО розпочав процедуру та на даний час має місце її продовження виведення ПАТ «Банк Київська Русь» з фінансового ринку, що регулюється нормами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012р. за №1581/21893. 19.03.2015 року Виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №61 про запровадження в Банку з 20.03.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Київська Русь» - Волкова О.Ю. 15.06.2015 було прийнято рішення №116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації Банку та продовження повноважень уповноваженої особи ФГВФО тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Київська Русь» - Волкова О.Ю. 17.07.2015 року Виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» - Волкова О.Ю. 23.06.2016 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №1085 було продовжено строки ліквідації Банку. 01.09.2016 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №1706 було змінено уповноважену особу ФГВФО та делеговано повноваження ліквідатора Банку Білій І.В. 18.06.2018 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №1684 було продовжено строки ліквідації Банку. 17.12.2018 року рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №3382 було змінено уповноважену особу ФГВФО та делеговано повноваження ліквідатора Банку Стрюковій І.О. Таким чином, оскільки прийняті по відношенню до ПАТ «Банк Київська Русь» рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є чинними, то на даний час відсутні правові підстави для припинення їх виконання, а разом з цим і припинення процедури ліквідації Банку.

Уповноважена особа ФГВФО звертає увагу на те, що запровадження тимчасової адміністрації та в подальшому ліквідації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, у спорах, пов`язаних з виконанням банком у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед кредиторами/вкладниками, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно, вкладники Банку мають право отримати свої вклади виключно в порядку, передбаченому нормами вищевказаного Закону та іншими спеціальними нормативно-правовими актами: шляхом отримання гарантованої суми через банки-агенти та/або в порядку черговості задоволення вимог кредиторів, якщо сума вкладу перевищує розмір гарантованої суми.

Уповноважена особа ФГВФО звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом та звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» з відповідною заявою про задоволення вимог кредитора під вх.№16706 від 25.08.2019 року. Кредиторські вимоги позивача були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Київська Русь».

Отже, з вищезазначених підстав Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» Стрюкова І.О. просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог за безпідставністю та необгрунтованістю.

31.10.2019 року від представника позивача адвоката Стрикаля О.В. до суду надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що 26.06.2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Отже, з моменту набрання законної сили вказаним рішенням суду постанови Правління НБУ №190 від 19.03.2015р. та №460 від 16.07.2015р. втратили юридичну силу та не створюють правових наслідків. Станом на дату звернення позивача з заявою до суду, банківська ліцензія ПАТ «Банк Київська Русь» не є відкликаною і процедура ліквідації фінансової установи жодним органом не оголошена. Оскільки підстав для застосування обмежень в отриманні вкладів, встановлених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» немає та строк вкладу є закінченим, то грошові кошти по укладеними між сторонами договорами та нараховані відсотки підлягають поверненню позивачеві. Враховуючи норми Законів України «Про захист прав споживачів», «Про банки і банківську діяльність», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», позивач вважає, що є споживачем фінансових послуг, отже на нього розповсюджується дія ЗУ «Про захист прав споживачів» і, як наслідок, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 23989527,08 грн. підлягають до задоволення у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суть договірних відносин, які склалися між сторонами.

Встановлено, що 17.03.2014 року за договором №33213-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «Святковий» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 935706,15 доларів США під 13% річних з терміном повернення вкладу 19.05.2014 року. Відповідно до умов договору, з настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику, шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_2 . Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку (а.с.12).

19.05.2014 року за договором №60133-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «Святковий 2014» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 960790,15 доларів США під 12% річних з терміном повернення вкладу 19.08.2014 року. Відповідно до умов договору, з настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику, шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_4 . Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку (а.с.13).

19.08.2014 року за договором №91070-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 983952,00 доларів США під 11% річних з терміном повернення вкладу 19.03.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_5 . Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку (а.с.15).

Договором про внесення змін до договору банківського вкладу №91070-29.1.2 від 19.08.2014р. від 17.02.2015 року внесені зміни до п.2.6. основного договору, який викладений в наступній редакції: «Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку» (а.с.16).

19.03.2015 року за договором №25055-42.12 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 500000,00 доларів США під 8% річних з терміном повернення вкладу 20.04.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_6 . Проценти за користування вкладом виплачуються в кінці строку зберігання вкладу на рахунку: з настанням терміну повернення вкладу або зі спливом чергового періоду пролонгації, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку (а.с.17).

Крім того, 05.06.2014 року за договором банківського вкладу в національній валюті «СУПЕР-вклад» ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 9278,00 гривень під 24% річних з терміном повернення вкладу 05.01.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий у Банку. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_8 . Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий у Банку (а.с.14).

В подальшому, за договором банківського вкладу в національній валюті ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 11097002,29 гривень. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_9 .

За договором банківського вкладу в іноземній валюті ОСОБА_1 вніс в ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти у розмірі 14760,56 доларів США. Для розміщення коштів Банк відкрив Вкладнику рахунок № НОМЕР_10 .

Відповідно до довідки №4355/29 від 28.05.2015 року, виданої за підписом Уповноваженої особи ФГВФО ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ «Банк «Київська Русь» відкрито наступні рахунки:

- № НОМЕР_9 , залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 11097002,29 грн.;

- НОМЕР_11, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 7311,36 грн.;

- НОМЕР_12, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 500000,00 доларів США;

- НОМЕР_13, залишок на якому станом на 28.05.2015р. становить 14706,56 доларів США (а.с.18).

Документи, які підтверджують процедуру виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з фінансового ринку.

19.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено Національним банком України (постанова Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190) до категорії неплатоспроможних. Таке рішення прийняте у зв`язку з неспроможністю учасників/акціонерів ПАТ «Банк «Київська Русь» забезпечити капіталізацію згідно з результатами діагностичного обстеження банку, проведеного у 2014 році, керуючись пунктом 3 частини 3 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків».

На підставі вищевказаної постанови Правління НБУ, керуючись п.2 ч.5 ст.12 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 19.03.2015 року директором-розпорядником Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь». Згідно даного документу Виконавча дирекція ФГВФО вирішила, в тому числі, розпочати з 20.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запровадити строком на 3 місяці по 19.06.2015 року включно; призначити уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. (а.с.79).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15.06.2015 року згідно ст.34 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» по 19.07.2015 року включно; продовжено повноваження уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. (а.с.80).

17.07.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на підставі п.2 ч.5 ст.12, ч.4 ст.34 та ч.4 ст.44 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з Планом врегулювання ПАТ «Банк «Київська Русь», затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол засідання від 20.05.2015р. №111/15, зі змінами і доповненнями), на підставі постанови правління НБУ від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Даним документом вирішено припинити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» з 17.07.2015 року; відсторонити з 17.07.2015 року від виконання обов`язків уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.; розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 17.07.2015 року; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на 1 рік по 16.07.2016 року (а.с.81).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1085 від 23.06.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації у ПАТ «Банк «Київська Русь» на 2 роки по 16.07.2018 року включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. по 16.07.2018 року включно (а.с.82).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1684 від 18.06.2018 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації у ПАТ «Банк «Київська Русь» на 2 роки по 16.07.2020 року включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Білій І.В. по 16.07.2020 року включно (а.с.83).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3382 від 17.12.2018 року відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Білу І.В. та з 18.12.2018 року призначено уповноваженою особою Стрюкову І.О. (а.с.84).

Судові рішення, ухвалені у справі №826/22323/15.

У 2015 році ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Національного банку України про: визнання протиправною та скасування Постанови Національного банку України від 19.03.2015 №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнання протиправною та скасування Постанови Національного банку України від16.07.2015 №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судом зазначено, що зі змісту оскаржуваної постанови Правління Національного банку України від 16.07.2015 №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОЕНРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» вбачається, що підставою для її прийняття слугувала відповідна пропозиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адже підставою для віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних слугував факт невиконання акціонерами публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» плану капіталізації щодо збільшення капіталу, визначеного постановою Правління Національного банку України від 11.12.2014 №805/БТ «Про затвердження програм капіталізації банків 2 та 3 груп за результатами їх діагностичного обстеження», що відповідає положенням частини третьої статті 77 Закону №2121, а отже наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено протиправності оскаржуваних постанов від 19.03.2015 №190 та від 16.07.2015 №460.

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2016 року, ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду.

05.12.2016 року Київським апеляційним адміністративним судом було винесено постанову, згідно якої задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасовано; адміністративний позов ОСОБА_2 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 р. № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь»; зобов`язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.04.2017 року).

Судом зазначено, що законодавством регламентовано повноваження НБУ здійснювати нагляд за банками та в разі виявлення порушення ними вимог чинного законодавства - застосовувати до них заходи впливу, різновидами яких є віднесення банку до категорії проблемних, визнання банку неплатоспроможним та його ліквідація.

Разом з тим, застосування зазначених заходів впливу є правомірним лише у разі наявності для цього відповідних правових підстав, дотримання НБУ законодавчо визначеної процедури їх застосування, строків притягнення Банку до відповідальності та реалізації головної мети банківського нагляду - забезпечення стабільності банківської системи і захист інтересів вкладників і кредиторів відповідного Банку.

При цьому, статті 75, 76 Закону № 2121-ІІІ, визначаючи порядок приведення проблемним Банком своєї діяльності у відповідність до вимог чинного законодавства та підстави для визнання його неплатоспроможним, регламентують строк 180 днів, протягом якого Банк повинен привести свою діяльність у відповідність до вимог законодавства, і водночас не пізніше якого НБУ зобов`язано вирішити питання про визнання його неплатоспроможним.

Таким чином, зазначені нормативні конструкції з одного боку регламентують гарантії надання Банку можливості привести його діяльність у відповідність до вимог законодавства у межах вказаного строку, а з іншого боку, передбачаючи повноваження НБУ прийняти рішення про неплатоспроможність Банку у будь-який строк до 180 днів - їх нівелюють, тим самим утворюючи потенційну можливість передчасного та/або безпідставного визнання банку неплатоспроможним, що загрожує стабільності банківської системи та створює додаткові ризики порушення інтересів вкладників і кредиторів цього банку, а тому, прямо суперечить сутності і цільовому призначенню банківського нагляду.

Отже, приписи ст.ст. 75, 76 Закону № 2121-ІІІ є нечіткими, неузгодженими і непередбачуваними у застосуванні, оскільки допускають декілька варіантів юридично значимої поведінки суб`єктів правовідносин та множинне розуміння їх прав і обов`язків, що є порушенням принципу правової визначеності.

Водночас, відповідно до принципу правової визначеності, орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта, що визначає правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням, яке використовується у публічно-правовій галузі фінансового права, під дію якого підпадає, зокрема діяльність НБУ.

Колегія суддів звернула увагу на те, що постановою НБУ від 05.03.2015 р. № 165/БТ ПАТ «Банк «Київська Русь» було визнано проблемним через невиконання ним рішення НБУ про збільшення статутного капіталу (плану капіталізації банку), однак, конкретного строку у межах 180 днів, продовж якого Банк мав привести свою діяльність у відповідність до законодавства, вказаною постановою НБУ не встановлено, реальної можливості провести процедури фінансового оздоровлення Банку не надано та вже через 14 календарних днів (10 робочих, банківських днів) його визнано неплатоспроможним, тобто вищезазначену нечіткість законодавчих норм НБУ було використано не в інтересах особи (Банку) та не з метою забезпечення банківської стабільності і забезпечення інтересів інших фізичних і юридичних осіб - вкладників, кредиторів, а у власних цілях.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2015 р. Банк, діючи на підставі та на виконання вимог ст. 75 Закону № 2121-ІІІ, у межах семиденного строку з дня визнання його проблемним, повідомив НБУ про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність до законодавства, а саме про заходи для виконання плану його капіталізації та про їх хід - прийняття Загальними зборами акціонерів Банку рішення від 05.12.2014 р. про приватне розміщення акцій загальною номінальною вартістю 182 000 000,00 грн., реєстрацію 13.01.2015 р. випуску акцій та проспекту їх емісії в Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, укладання з учасниками договорів купівлі-продажу акцій на вищевказану суму, внесення 23.02.2015 р. учасниками коштів на суму 74 800 000,00 грн. та здійснення іншої частини внесків у розмірі 107 200 000,00 грн. та повне виконання плану капіталізації Банку до 15.04.2015 р.

Водночас, ані жодного зауваження, як таке передбачено ст. 75 Закону № 2121-ІІІ та п.12.5 Положення № 346, ані будь-якої відповіді на вказаний лист Банку, наприклад щодо встановлення іншого строку його капіталізації, ніж до 15.04.2015 р., НБУ надано не було, а натомість прийнято оскаржувану постанову від 19.03.2015 р. № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

У контексті викладеного, судова колегія зазначила, що встановлення саме таких строків здійснення купівлі-продажу акцій Банку (60 днів), про які він повідомив НБУ вказаним листом від 12.03.2015 р., відповідає вимогам спеціалізованого законодавства в галузі цінних паперів, зокрема ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок», що регулює певну процедуру емісії акцій та їх викупу, яка не можу бути проведена миттєво або за кілька днів, що також помилково не було враховано відповідачем.

Судова колегія також звернула увагу на те, що єдиною підставою визнання Банку неплатоспроможним у постанові НБУ № 190 вказано нездатність його учасників забезпечити рівень капіталізації у відповідності з Планом, що є необґрунтованим і голослівним, оскільки, з огляду на вищевикладене, на виконання даного плану ними були вжиті заходи, які навпаки підтверджують їх наміри і здатність докапіталізувати Банк.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порядку здійснення моніторингу, його періодичності, повноти, правильності та об`єктивності даних, врахованих відповідачам та викладених у пояснювальній записці, законності способу отримання таких даних, вірності показників; пояснювальна записка не мітить дати її складання, номеру, посади та прізвищ всіх осіб, які її підписали, що надає підстави вважати, що пояснювальна записка не відповідає вимогам належності та допустимості доказів у розумінні ст. 70 КАС України, а тому до уваги судом не може бути прийнятою.

Крім того, судова колегія відзначила, що у вказаній Постанові № 190 НБУ посилається лише на деякі фінансові показники Банку і не визначає яким чином ним встановлено неспроможність безпосередньо учасників здійснити його капіталізацію, що вказує на невмотивованість такого рішення суб`єкту владних повноважень.

Більш того, апеляційний суд зазначив, що визнання Банку неплатоспроможним було здійснено відповідачем у період проведення інспекційної перевірки, тобто без повного і всебічного встановлення всіх його фінансових показників.

Не погоджуючись з рішенням Київського апеляційного адміністративного суду Національним банком України було подано касаційну скаргу.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 року касаційну скаргу Національного банку України задоволено частково, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року змінено; рішення в частині зобов`язання Національного банку України надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації - скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовлено. В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 року, Національним банком України було подано заяву про його перегляд Верховним Судом з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статті 48 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 826/22323/15 задоволено; зупинено дію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 826/22323/15 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 10.11.2020 року касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 826/22323/15 скасовано у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації та закрито провадження у справі у цій частині вимог. В решті постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року залишено без змін.

У Постанові вказано, що Колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції, що на підставі лише даних статистичної звітності щодо погіршення показників діяльності після віднесення до категорії проблемних, відповідач дійшов до висновку про неспроможність учасників забезпечити рівень капіталізації банку, проте такі показники не можуть свідчити про неспроможність саме учасників банку довести відповідну суму, з урахування того, що учасники банку є окремими юридичними та фізичними особами та ними вживались заходи, які навпаки підтверджують їх наміри і здатність докапіталізувати банк із зазначенням кінцевої дати здійснення докапіталізації, що у свою чергу, вказує на невмотивованість та передчасність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Також, жодної іншої підстави для прийняття вказаної постанови відповідачем не застосовано, а наведені у ній фінансові показники є лише інформацією, отриманою шляхом моніторингу та з пояснювальної записки, на противагу чому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порядку здійснення моніторингу, його періодичності, повноти, правильності та об`єктивності даних, врахованих відповідачем та викладених у пояснювальній записці, об`єктивності показників.

Як встановлено апеляційним судом, відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами можливість учасників банку виконання зобов`язань докапіталізації банку до обіцяного строку, а саме, до 15.04.2015.

Щодо посилання відповідача про те, що, відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків», у разі якщо учасники банку не спроможні забезпечити рівень капіталізації, передбачений ч. 1 цієї статті, а саме, не проведення капіталізації у строк, визначений Національним банком, Національний банк приймає рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції, що положення ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків», не містять в собі речення: «а саме, не проведення капіталізації у строк, визначений Національним банком», з огляду на що, відповідач на власний розсуд здійснив тлумачення даної норми та не врахував, що неспроможність учасників банку забезпечити рівень капіталізації не є тотожною з непроведенням капіталізації у строк, з урахуванням намагання учасників банку здійснити докапіталізацію та повідомлення регулятора про це.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що постанова НБУ від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» є протиправною та підлягає скасуванню, адже прийнята відповідачем передчасно, без дотримання балансу приватного та публічного інтересу, є необґрунтованою та не відповідає суті та завданню банківського нагляду регулятором, оскільки будь-яке рішення, що стосується майнових інтересів значного кола осіб (вкладників, кредиторів та учасників банку), має бути виваженим, достатньо обґрунтованим та вмотивованим.

Судові рішення, ухвалені у справі №826/171/17.

У 2017році ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №61 від 19 березня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банку «Київська Русь»; визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15 червня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації до 19 липня 2015 року та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» - Волкова Олександра Юрійовича до 19 липня 2015 року включно; визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №138 від 17 липня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» Волкова О.Ю. з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно; визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1085 від 23 червня 2016 року яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та продовжено повноваження ліквідатора до 16 липня 2018 року включно; визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1706 від 01 вересня 2016 року яким було змінено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Білій Ірині Володимирівні з 05 вересня 2016 року;зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не чинити перешкод у відновленні статутної діяльності ПАТ «Банк «Київська Русь».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У постанові суду вказано, що чинним законодавством України передбачено, що рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації, про початок процедури ліквідації банку, про призначення відповідних уповноважених осіб Фонду чи їх зміни приймаються на підставі відповідних рішень Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та реалізовуються у межах процедури тимчасової адміністрації та ліквідації банку. При цьому процедури тимчасової адміністрації та ліквідації запроваджуються на певний строк та є послідовними.

Зі змісту рішення виконавчої дирекції Фонду від 19 березня 2015 року №61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» вбачається, що тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на три місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно; рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15 червня 2015 року №116 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19 липня 2015 року.

Таким чином, дія вказаних рішень обмежена певним строком, який станом на день вирішення спору вже закінчився.

Крім того, згадані рішення виконавчої дирекції Фонду втратили свою правову значимість після прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Щодо рішень виконавчої дирекції Фонду від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» та від 23 червня 2016 року №1085, яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» повноваження ліквідатора на два роки до 16 липня 2018 року включно, суд звернув увагу на те, що рішення Фонду від 17 липня 2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» та від 23 червня 2016 року №1085, прийняті на підставі скасованих у судовому порядку постанов Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та від 16 липня 2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь», також не створюють правових наслідків.

Наведене вказує, що оскаржувані рішення вже вичерпали свою дію, не створюють юридичних наслідків та не впливають на правовий стан ОСОБА_2 , відповідно, підстави для їх скасування та задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білою Іриною Володимирівною, було подано апеляційні скарги, в яких ОСОБА_2 просив рішення суду першої інстанції в його мотивувальній частині змінити, а Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Біла Ірина Володимирівна - рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 року відмовлено у поновленні апеляційного провадження у справі за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Національного банку України про визнання протиправними та скасування Рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановляючи вищевказану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказана апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, а зазначені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави є неповажними.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2018 року касаційну скаргу адвоката Кілічавої Тетяни Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з клопотанням про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Національного банку України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про закриття провадження у справі № 826/171/17 задоволено; провадження у справі № 826/171/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Національного банку України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Постановою Верховного Суду від 23.09.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року скасовано; справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про закриття провадження у справі задоволено повністю; апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року скасовано; прийнято нову постанову, якою провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Біла Ірина Володимирівна, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волков Олександр Юрійович, Національний Банк України, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрито.

Слід зазначити, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Банк «Київська Русь» () перебуває в стані припинення з 20.07.2015 року.

Згідно інформації, яка міститься на офіційних сторінках Національного банку України за посиланням https://bank.gov.ua/ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням https://www.fg.gov.ua/ ПАТ «Банк «Київська Русь» () перебуває в режимі ліквідації, ліцензія Банку відкликана 16.07.2015 року.

Таким чином, оскільки прийняті по відношенню до ПАТ «Банк «Київська Русь» рішення ФГВФО є чинними, на даний час відсутні будь-які правові підстави для припинення їх виконання, а разом з цим і припинення проведення визначених цими рішеннями та Законом процедур, та зокрема - процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь».

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного суду від 14.02.2018 року у справах №761/20903/15-ц, №553/2630/15-ц.

Також, разом з поданням позовної заяви до суду, ОСОБА_1 скористався своїм правом та звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» з відповідною заявою про задоволення вимог кредитора під вх.№16706 від 25.08.2019 року. Кредиторські вимоги позивача були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Київська Русь».

Так, згідно листа №1556/16 від 05.09.2019 року за підписом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» Стрюкової І.О., ОСОБА_1 звернувся з вимогою кредитора до ПАТ «Банк Київська Русь», залишки коштів з рахунків були списані на рахунки ПАТ «Банк Київська Русь» як кредиторська вимога згідно заяви №16706 від 25.08.2015 року з метою подальшого обліку. Кредиторські вимоги були визнані у сумі 22361592,23 грн. та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Київська Русь», який затверджено рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №251/15 від 22.10.2015 року (а.с.75,76).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Згідно частини 1, 3 статі 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України відповідно до положень цього Закону та інших законів України.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Частина 1 статті 15 цього ж Закону вказує, що Правління Національного банку приймає рішення про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних (пункт 1 частини 1 цієї статті).

Згідно з частиною першою статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, порядок регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет щодо інших норм законодавства під час ліквідації банків та стосовно питань регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

За приписами пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, згідно з пунктами 1 та 2 частини п`ятої цієї статті, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до частин 2, 3 статті 37 зазначеного вище Закону, уповноважена особа Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом (пункти 1, 2 частини 2 цієї статті). На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Аналіз приписів статті 15 Закону України "Про Національний банк України" та статей 34, 36, 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дозволяє зробити висновок про те, що рішення, прийняті Фондом на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення комерційного банку до категорії неплатоспроможних, рішення про введення тимчасової адміністрації у такому банку та рішення про призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в такому банку є самостійними актами Фонду, як органу управління неплатоспроможним банком, які приймаються в межах повноважень Фонду в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та відповідно до затвердженого Фондом плану врегулювання, а тому не є за своєю правовою природою частиною складного юридичного факту та не можуть бути автоматично визнані протиправними та скасовані у зв`язку із скасуванням адміністративним судом постанови Правління Національного банку України про віднесення відповідного комерційного банку до категорії неплатоспроможних. Зазначені рішення Фонду підлягають самостійній оцінці у разі їх оскарження до адміністративного суду із здійсненням судом правового аналізу таких рішень на предмет їх законності.

Така правова позиція Верховного Суду має місце у постанові від 27 червня 2017 року в адміністративній справі №21-3739а16 та постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року в господарській справі №910/5516/16.

Отже, виходячи із зазначених правових позицій, суд не може погодитися з твердженнями представника позивача, що скасування адміністративним судом постанови Правління НБУ № 190 від 19 березня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанови Правління НБУ № 460 від 16 липня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», має наслідком автоматичне скасування рішень Фонду.

Як встановлено судом, з 20 березня 2015 року у ПАТ «Банк Київська Русь» запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації.

Також, суд звертає увагу на посилання представника позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій 02.02.2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ФГВФО, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Білої І.В., Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю., НБУ про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до зазначеної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №826/171/17 здійснено посилання на положення ЗУ від 13.05.2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» та зазначено, що суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури ведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирала законної сили з дати її прийняття, відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України.

Таким чином, станом на сьогоднішній день, рішення виконавчої дирекції ФГВФО стосовно початку процедури ліквідації ПАТ «БАНК КИЇВСЬКА РУСЬ» та призначення від Фонду Уповноваженої особи на ліквідацію банку - є законними та чинними.

Тому, у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а зазначений закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктами 1-3 частини другої та абзацом першим частини третьої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою врегульовано наслідки початку процедури ліквідації банку, визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Наведеною статтею Закону не передбачено, що встановлені нею обмеження не поширюються на зобов`язання банку щодо виплати коштів за договорами банківських рахунків, як це має місце під час тимчасової адміністрації.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом; вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними з банком особами, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними з банком особами; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом; 11) вимоги за інструментами з умовами списання/конверсії. Вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Оскільки на час пред`явлення майнових вимог в ПАТ «Банк «Київська Русь» вже було розпочато процедуру ліквідації, то стягнення коштів, в будь-який інший спосіб, аніж це визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неможливим.

Порядок задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів під час ліквідації банку не передбачає можливості задоволення вимог конкретного кредитора поза процедурою, встановленою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Початок процедури ліквідації банку як юридичної особи зумовив настання для позивача певних правових наслідків, зокрема необхідність застосування спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення у передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку та черговості.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний спір суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, котрі викладені у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року (справа №308/3282/15-ц) від 14 лютого 2018 року (справа 761/20903/15-ц) та від 28 липня 2021 року №748/1961/19, відповідно до яких, якщо на момент ухвалення рішення судом у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Виходячи з вищевикладеного, суд не може погодитися з доводами представника позивача, що ПАТ «Банк Київська Русь» функціонує в якості діючої банківської установи та, що стягнення з банку коштів (депозиту) має відбуватися на підставі загальних норм ЦК України та умов депозитних договорів.

Суд виходить з того, що з 20 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру ліквідації ПАТ «Банк Київська Русь». На момент ухвалення рішення судом у банк було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, що відповідно до вищевказаних норм Закону та висновків Верховного Суду унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», котрий є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України та визначає черговість задоволення вимог кредиторів.

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов до таких висновків.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 необхідно було звернутися до суду не з позовом про захист прав споживача, а з вимогами щодо стягнення грошових коштів у спосіб, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний спосіб захисту є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права/інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів у розмірі 23989527,08 грн. за безпідставністю.

При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався з урахуванням правил статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Також суд відмовляє позивачеві у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 10 тис. грн. у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 12,23,76,81,133,141, 258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 23989527,08 грн. - відмовити повністю за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2021 року.

Суддя