КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/1957/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О., за участю секретаря Немудрої Ю.П., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буржинська Дарина Василівна, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання, -

встановив:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває на розгляді справа за вказаним вище позовом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, витребувано із Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року, а саме:

1) Оригінал примірнику договору довічного утримання від 12 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В.;

2) Дублікат договору купівлі-продажу квартири, виданого Київським державним нотаріальним архівом 26 вересня 2017 року, звіту про експертну оцінку, виданого ТОВ «Асоціація незалежних експертів України» від 24 липня 2017 року, довіреностей, довідок, копій документів, що посвідчують особу та про присвоєння ідентифікаційного коду, витягів з Державних реєстрів, документів щодо оплати послуг та інших документів, які стали підставою для укладення договору;

3) Документи, які містять підпис та/або рукописний текст виконаний ОСОБА_4 на підставі яких проводилась почеркознавча експертиза в рамках кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року Київським НДЕКЦ МВС України (висновок експерта №8-4/1481 від 23 серпня 2018 року).

Копію ухвали від 24 листопада 2020 року направлено на адресу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві 25 листопада 2020 року та отримано відповідальним працівником управління 27 листопада 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, ухвала Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року не виконується, у зв`язку з чим 03 червня 2021 року новий склад суду, який розглядає дану цивільну справу вдруге направив на адресу Подільського управління поліції Головного Управління Національної поліції в м. Києві копію зазначеної вище ухвали для її виконання.

05 липня 2021 року на адресу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві втретє була направлена копія ухвали Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року про витребування документів.

09 липня 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду та 20 липня 2021 року на поштову адресу Київського апеляційного суду, у відповідь на запит суду від 05 липня 2021 року, надійшов лист від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві з повідомленням про те, що слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві дійсно здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001845 від 08 травня 2018 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України, яке 08 листопада 2019 року було закрито слідчим на підставі абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того було повідомлено, що у зв`язку із завантаженістю слідчого відділу та необхідністю відшукання зазначених матеріалів у архіві слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві необхідно додатковий час для надання зазначених в ухвалі від 24 листопада 2020 року матеріалів, та зазначено про те, що такі матеріали у максимально короткий термін будуть підняті з архіву та передані на дослідження суду.

Аналогічний лист надійшов і на поштову адресу Київського апеляційного суду 16 липня 2021 року у відповідь на запит суду від 03 червня 2021 року.

Оскільки, станом на 14 вересня 2021 року, матеріали кримінального провадження №0001845 на адресу Київського апеляційного суду так і не надійшли, судом цього ж дня було постановлено окрему ухвалу, зміст якої доведено до відома начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Разом з тим, 14 вересня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов лист від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві з повідомленням про те, що на даний час встановлюється місцезнаходження документів по встановленню яких вони будуть направлені до суду.

Крім цього, 05 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов для відома лист слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві адресований т.в.о. начальника слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві С. Савічеву, з якого вбачається, що останньому було направлено копію окремої ухвали Київського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року з проханням проінформувати автора про результати її виконання.

Проте, станом на 23 листопада 2021 року витребувані документи на адресу Київського апеляційного суду так і не надійшли.

Таким чином, вже рік ухвала Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року не виконується, що потягло за собою неодноразове відкладення розгляду судом справи та безпідставне затягування строків її розгляду.

Згідно із загальними правилами судового провадження - основним способом встановлення істини у справі є доказування.

Положення статті 84 ЦПК України закріплює право суду звернутись із запитом про витребування доказу від будь-якого підприємства, установи, організації, з урахуванням обмежень, що можуть бути встановлені законодавством України, або міжнародним договором.

Такому право суду кореспондується обов`язок запитуваної особи відреагувати на запит суду або повідомити про неможливість його виконання (частини 6,7 статті 84 ЦПК України).

Відсутність належного реагування на запит суду є підставою для суду прийняти рішення відповідно до частини 8 статті 84 ЦПК України, якою передбачено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Обставини справи вимагають з`ясування інформації, що знаходиться або може знаходитись у віданні Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Поряд з цим, зазначений орган на запити суду не відреагував, не надав суду запитувану інформацію, яка може вплинути на реалізацію прав та свобод учасників справи, та не повідомив про неможливість надання інформації, отже така бездіяльність є неповажною.

Відповідно до ч.1 ст.21, п.1,2 ч.1 ст.22 Закону України «Про Національну поліцію», безпосереднє керівництво поліцією здійснює керівник поліції.

Керівник поліції, зокрема очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції.

Згідно статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (пункт 3 частини 1 статті 148 ЦПК України).

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосування до начальника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Василенка П.Ю. заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу у розмірі 6 810 грн.

На переконання суду, штраф у такому розмірі повністю кореспондується з допущеною бездіяльністю та має забезпечити спонукання до виконання встановлених правил та добросовісного виконання обов`язків, запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства у майбутньому.

Згідно частини 5 статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст.ст.84,143, 44,148 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Стягнути з начальника Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Василенка Павла Юрійовича в дохід Державного бюджету в порядку застосування заходів процесуального примусу штраф у розмірі 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом, стягувачем за яким є Державна судова адміністрація України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду, оскарження ухвали не зупиняє розгляд справи.

Повний текст ухвали складений 25 листопада 2021 року.

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба

Т.О. Писана