Ухвала

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 521/10053/17

провадження № 61-511ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горди Валерія Владиславовича, на постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договорів дарування та іпотеки недійсними, визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада

2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір дарування квартири

АДРЕСА_1 , укладений 18 квітня 2008 року між

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , недійсним.

Визнано договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 44/39/10, укладений 03 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) (правонаступник - публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та

ОСОБА_2 , зареєстрований приватним нотаріусом Гашовою В. В. за

№ 8917, недійсним.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,0 кв. м, у тому числі житловою площею 61,3 кв. м.

Витребувано у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,0 кв. м, у тому числі житловою площею 61,3 кв. м.

Скасовано свідоцтво про право власності від 04 вересня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,0 кв. м, житловою площею 61,3 кв. м, видане ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н. Г., зареєстроване в реєстрі за № 2474.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

(з відкриттям розділу), індексний номер 36895812 від 04 вересня 2017 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н. Г., на квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 102,0 кв. м, у тому числі житловою площею 61,3 кв. м.

Скасовано обтяження на квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 102,0 кв. м, у тому числі житловою площею 61,3 кв. м, за № 7851374 від 03 вересня 2008 року.

Вилучено із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про власника, підстави виникнення права власності та підстави внесення запису, внесених на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності

від 04 вересня 2017 року № 2474 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 вересня 2017 року № 36895812, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н. Г.

В інший частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

12 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горда В. В., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Горди В. В., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горди Валерія Владиславовича, на постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 26 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник