Пров. №2/766/5091/21
16 листопада 2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Савчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
09.02.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачки в судове засідання не прибули - про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомляли, відзив не подавали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2010 року розірвано кредитний договір №01394/RX, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк" та ОСОБА_1 ; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства "Морський транспортний банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 318221,22 грн., з якої: 290757,72 грн. - борг за кредитом; 20168,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5811,13 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту, 1483,87 грн. заборгованість по штрафу; стягнуто судові витрати (арк. справи 22-24).

На виконання вищевказаного рішення. Комсомольським районним судом м. Херсона 06.12.2010 року видано виконавчі листи (арк. справи 25-32).

03.07.2020 року за вих. №06/203-06/44-К ПАТ "МТБ Банк" на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надіслано повідомлення про невиконання рішення суду, наявність непогашеної заборгованості та вимогу про її погашення (арк. справи 33-36).

Згідно розрахунків, наданих позивачем, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором складає 290757,72 грн., заборгованість за відсотками - 20168,50 грн., залишок боргу станом на 03.02.2021 р. становить 298246,37 грн.; 3% річних за період з 04.02.2018 р. по 03.02.2021 р. складає 26866,69 грн., інфляційні втрати за період з 04.02.2018 р. по 03.02.2021 р. складає 53684,35 грн. (арк. справи 60).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України передбачені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, які поширюються на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК.

За вимогами ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із догововірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, із факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена нома не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі №6-113цс14.

Зобов`язання відповідачок виконати рішення суду, яким стягнуто з них на користь банку грошові кошти, є грошовим зобов`язанням, а тому з відповідачок солідарно на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 04.02.2018 року по 03.02.2021 року.

При цьому, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, оскільки відповідачками на його спростування жодних доказів не надано.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачками рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2010 року належним чином не виконується, але як боржники вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов`язання, то у позивача виникло обґрунтоване право вимагати в якості відшкодування, передбачені ст. 625 ЦК України, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачок на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за подання позову у розмірі 2102,00 грн., по 1051,00 грн. з кожної

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складено 22 листопада 2021 року, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 124 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 509,598,599, 625 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (, місцезнаходження: м.Чорноморськ, пр-т Миру, буд. 28; поштова адреса: м. Одеса, вул. Польський узвіз, буд. 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення 3% річних та інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" 3% річних в сумі 26866,69 грн., інфляційні втрати в сумі 53684,35 грн., що разом становить 80551,04 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" судовий збір в розмірі 2102,00 грн., по 1051,00 грн. з кожної.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус