УХВАЛА

іменем України

28 січня 2021 рокуСправа №451/460/17
Провадження № 6/451/14/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Патинок О.П. ,

за участю секретаря Сахаревич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів подання старшого державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,

в с т а н о в и в:

26.01.2021 року старший державний виконавець Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_1 за межі України, та просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , жительки с. Йосипівка Радехівського району Львівської області у праві виїзду за межі України та вилучити паспорт № НОМЕР_2 .

В обґрунтування подання покликається на те, що на примусовому виконанні у Радехівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавчий лист № 451/460/17 від 18.07.2017 року, виданий Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 47 566,61 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн., на сьогодні боржником згідно виконавчого провадження, частково погашено заборгованість, залишок боргу 33 338,07 грн. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця на 21.01.2021 р. не з`явилася. За боржником ОСОБА_1 відсутня інформація про відкриті за нею рахунки, автомототранспортні засоби за боржником не зареєстровано, інформації про отримання боржником пенсії та про останнє місце роботи не знайдено, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 відсутні відомості.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями подання передано на розгляд судді Патинок О.П.

За ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Будучи повідомленим про розгляд подання, начальник відділу Радехівського РВДВС подав клопотання про слухання справи без участі державного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За приписами пункту 19 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження, з-поміж іншого, має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.8 ст.19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу покладається, крім іншого, запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон. Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордом здійснюється судом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч.1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

З вище наведених правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов`язань.

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 вищевказаної статті, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Це означає, що подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити обставини, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №451/460/17 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», місце знаходження якого 49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50 (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) заборгованість за кредитним договором в сумі 47566 грн. 61 коп. та судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

18.09.2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування подання, державний виконавець зазначив, що боржник вимоги виконавчого документу самостійно не виконує та ухиляється від сплати боргу, проте жодних доказів на підтвердження вказаних дій суду не було надано, а ті, які були представлені для розгляду, свідчать про проведення примусових дій, але не підтверджують факт ухилення від сплати заборгованості. Крім того, документи, які були подані заявником до суду, не засвідчені у встановленому законом порядку, тому суд не може вважати їх належними та допустимими.

Також, судом було встановлено, що до матеріалів справи долучено повідомлення ТзОВ «Мебель-Сервіс» від 17.08.2020 р. - постанова від 30.11.2017 р., яка винесена при примусовому виконанні Виконавчого листа № 451/460/17 від 18.07.17 р., що видав Радехівський районний суд Львівської області, повернута у відділ ДВС, через звільнення ОСОБА_1 11.08.2020 р. Борг стягнено в сумі 20 944,20 грн. з якого вбачається, що з ОСОБА_1 , систематично здійснювалися утримання, а відтак - факт ухилення спростовується.

Крім того, до матеріалів подання долучений акт державного виконавця від 30.11.2020 р. ОСОБА_2 , з аналізу акта, вбачається, що при виїзді за місцем проживання боржника ОСОБА_1 ліквідного майна на яке може бути накладено стягнення немає, проте в даному акті відсутній підпис боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

За наведених вимог закону, суд не бере до уваги як допустимий доказ акт державного виконавця від 30.11.2020 р., оскільки із його змісту вбачається, що ОСОБА_1 проживає в с. Йосипівка Радехівського району Львівської області, проте її присутність у Акті не відображена, немає її підпису та відмітки про те, що боржник відмовилася від такого.

Крім того, що в боржника існує заборгованість, в обгрунтування свого подання, державний виконавець вказує і на те, що вона не з`являється на виклики державного виконавця, не вживає заходів щодо виконання боргових зобов`язань, що свідчить про ухилення від сплати боргу.

Такі доводи суд розцінює як недостатні для задоволення подання, оскільки, сам факт часткового невиконання боржником зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням обов`язків.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду, має місце тоді, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Районним відділом ДВС не надано, а судом не здобуто доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не встановлено можливості виконання ним такого рішення суду.

Окрім того, державний виконавець вказує на виклики боржника від 08.01.2021 року у відділ ДВС та долучає копію реєстру поштового відправлення від 13.01.2021 року, яка є нечитабельною і таким чином не дає підстав вважати, що боржниця повідомлялась про виклик до ВДВС належним чином. Тому, покликання державного виконавця на неявку боржника як на підставу ухилення від виконання рішення суду є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи, що будь-яких доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника ОСОБА_1 , від виконання своїх зобов`язань, а також те, що має намір виїхати за кордон в судовому засіданні не отримано ( виконавець в поданні як на підставу для обрання такого обмеження боржнику покликався лише на те, що останній має боргові зобов`язання, які частково погашені), суд вважає, що звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України цього боржника з вилученням паспортного документа є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Відмова у задоволенні подання не позбавляє права державного виконавця за наявності достатніх підстав, які вказують на ухилення боржником від виконання зобов`язань та після вчинення усіх виконавчих дій спрямованих на виконання виконавчого листа про стягнення коштів повторно звернутись з таким поданням.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 441 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні, - в той же строк з часу отримання її копії .

Головуючий-суддяПатинок О. П.