Справа №2-411/99
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з заявою про скасування заходів забезпечення позову, згідно якої просив скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.12.2002 року по справі № 2-411/99. В обґрунтування заяви зазначив, що Житомирським районним судом Житомирської області у ході розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, було постановлено ухвалу про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням суду від 08.09.1999 року було задоволено позов ОСОБА_4 , однак не було вирішено питання щодо зняття арешту з майна. З метою реалізації свого права щодо розпорядження належним йому майном, заявник просив скасувати заходи забезпечення позову - арешт та заборону відчуження нерухомого майна, який накладено на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира б/н від 20 грудня 2002 року.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Житомирського районного суду від 28.07.1999 року накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.09.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1095,75 грн на відшкодування основного боргу, 50 грн на відшкодування витрат по сплаті держмита, а всього 1145,75 грн та на користь держави 4,79 грн державного мита.

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 29.08.2000 року ОСОБА_1 прийняв у дар жилий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Разом з тим, у суду відсутні будь-які докази про виконання вказаного рішення суду, як і докази того, що відпала потреба в забезпеченні позову або змінились обставини, які стали підставою для забезпечення позову.

Окрім того, у прохальній частині заяви, заявник просить скасувати арешт, який накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира, а також зазначає реєстраційний номер майна: 101, що не збігається з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений права після усунення вказаних недоліків звернутися до суду із даною заявою повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Дубовік