Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2188/20
Провадження № 2/553/350/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.01.2021 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Махаринській Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.11.2014 року, на підставі якої йому відкритий картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту, та видано кредитну картку. Оскільки ОСОБА_2 не виконував належним чином свої зобов`язання, станом на 17.09.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 14577 грн. 76 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту 8191 грн. 36 коп., заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, - 2944 грн. 28 коп., нарахована пеня 3442 грн. 12 коп.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 17.11.2014 року у розмірі 14577 грн. 76 коп. та судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає частково, в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, не погоджується з вимогами щодо стягнення пені, оскільки її сплата не була передбачена умовами підписаної ним 17.11.2014 року заяви.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

17.11.2014 року ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої отримав кредитну картку, на яку зараховано суму кредитного ліміту.

Згідно змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ОСОБА_2 згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, він ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту http://pb.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку http://pb.ua. Підтверджує, що ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання послуги накопичення "Копилка" та згодний на оформлення надання даної послуги. Підписуючи дану заяву надав згоду на обробку банком всіх його персональних даних з метою та на умовах, встановлених в договорі про надання банківських послуг. Підтверджує, що повідомлений про свої права, пов`язані зі зберіганням та обробкою його персональних даних, визначених законодавством, мету збору даних та осіб, якім передаються його персональні дані. Не планує вчиняти угод за дорученням третіх осіб та в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу зі сторони інших осіб на проведення його фінансової операції відсутні. У випадку появи такої особи (контролера) зобов`язався повідомити про це банк.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, без зазначення дати набрання чинності та періоду дії цієї редакції.

В п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Як встановлено в п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01 % в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

Згідно п. 2.1.1.12.3 погашення Кредиту поповнення Картрахунку Держателем, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх Банком на Картрахунку Держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнту на підставі доручення.

В п. 2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у випадку непогашення заборгованості в 30-денний строк з моменту її виникнення для преміальних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у Пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентній ставці від боргових зобов`язань на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в Пільговий період утримується в момент переходу у звичайний період кредитування. З 26-го числа поточного місяця за Кредитним лімітом (з 31 го дня виникнення заборгованості за Кредитним лімітом по Преміальних картах) нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом проводиться, виходячи з Базової процентної ставки. Договірне списання нарахованих відсотків за користування Кредитним лімітом здійснюється Банком щомісяця в передостанній робочий день поточного місяця.

У відповідності до п. 2.1.1.12.7.3 Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) та/або Овердрафт стають Простроченим кредитом.

Відповідно до п. 1.1.5.20, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від позову.

В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Елітних краток Platinum, MC World Signia і VISA Infinite).

За змістом п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку виникнення простроченого зобов`язання на суму від 100 грн., враховуючи прострочені зобов`язання, передбачені пп. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування згідно з тарифами/пам`яткою клієнта/довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 Оплата комісії здійснюється у відповідності до п. 2.1.1.3.3 Умов та правил.

Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" без номеру та дати, між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н, яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , яка відкрита 05.08.2014 року, терміном дії до липень 2019 року, № НОМЕР_2 , яка відкрита 17.12.2015 року, на строк до грудня 2019 року, № НОМЕР_2 , яка відкрита 17.12.2015 року, строком дії - грудень 2019 року.

З довідки АТ КБ "Приватбанк" без номеру та дати про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н) вбачається, що картковий рахунок на його ім`я № НОМЕР_1 відкритий 05.08.2014 року, розмір кредитного ліміту змінювався та встановлювався: з 17.11.2014 року в розмірі 500 грн. 00 коп., 17.11.2014 року зменшений до 300 грн. 00 коп., 11.02.2015 року зменшений до 0 грн. 00 коп., 22.06.2016 року збільшений до 1500 грн. 00 коп., з 23.06.2016 року збільшений до 3000 грн. 00 коп., з 31.01.2017 року збільшений до 3300 грн. 00 коп., з 13.05.2019 року зменшений до 0 грн. 00 коп.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 17.09.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 14577 грн. 76 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8191 грн. 36 коп., заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 2944 грн. 28 коп., заборгованість за пенею 3442 грн. 12 коп.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, що складається з тіла кредиту та відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені в сумі 3442 грн. 12 коп., суд виходить з наступного.

За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, нарахованих згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, стягнути пеню.

У заяві позичальника від 17 листопада 2014 року розмір пені не зазначено.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання) позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, саме у розмірах і порядках нарахування, зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 листопада 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16 жовтня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинне здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, наявні в матеріалах даної справи, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені.

Враховуючи вище викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені - 3442 грн. 12 коп., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 17 листопада 2014 року, а Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Такий висновок суду ґрунтується також на висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

З огляду на вищезазначене, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 8191 грн. 36 коп. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 2944 грн. 28 коп., є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, при цьому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені - 3442 грн. 12 коп., у зв`язку з недоведеністю обґрунтованості вказаних позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, код ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 11135 (одинадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 1605 грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.01.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна