Ухвала

26 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 474/978/18

провадження № 61-15332ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2020 року залишено без змін.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, а саме: уточнення вимог касаційної скарги щодо судового рішення, яке оскаржується, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних причин його пропуску та надання доказів на їх підтвердження; надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга, з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав, надання копій скарг та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Ухвалу Верховного Суду від 28 вересня 2021 року було направлено заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу.

Зі змісту поданої заяви на усунення недоліків убачається, що заявник не згодна із рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2020 року та постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 грудня

2020 року, проте вимоги касаційної скарги щодо судового рішення, яке оскаржується, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, ОСОБА_1 не виконано.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року складено

24 грудня 2020 року, а оприлюднено 28 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою 13 вересня 2021 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року було зазначено про те, що заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку із зазначенням поважних причин його пропуску та доказами на їх підтвердження.

У заяві, поданій на виконання вимог ухвали касаційного суду, в обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, ОСОБА_1 зазначила, що після отримання постанови Миколаївського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у неї різко погіршилося здоров`я та протягом тривалого часу вона була вимушена лікуватись, у зв`язку з чим не могла звернутись до свого представника для надання правової допомоги.

На підтвердження цього надано дві виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, із яких убачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 19 жовтня 2021 року до 26 жовтня 2021 року.

Наведені обставини та докази суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються періоду, у який заявник повинен подати касаційну скаргу.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року вказувалось, що касаційна скарга не відповідає пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки не зазначено конкретну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Також було наведено визначені законом підстави.

Зі змісту заяви, поданої на усунення недоліків, убачається, що заявником також не виконано ухвалу суду касаційної інстанції, в частині надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України, підстав.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 28 вересня 2021 року, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк