Провадження № 2-ві/760/28/21
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі - судді Українцю В.В., суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про відвід головуючому в справі - судді Українцю В.В., посилаючись на те, що 29 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінанс інновація» до нього про стягнення заборгованості.

До подачі заяви про відвід він не отримав копію позовної разом з додатками, а тому подав клопотання про їх направлення на його електронну пошту.

Він намагався зв`язатися з помічниками судді Українця В.В. , проте йому не вдавалося цього зробити, в канцелярії суду йому відмовлялися надати номер телефону судді Українця В.В. чи його помічників.

З метою отримання копії позовної заяви з додатками йому довелося піти на хитрість, зателефонувавши 02 листопада 2021 року до канцелярії суду та назвавшись сусідом по дачі судді Українця В.В., попросив, щоб він йому передзвонив, оскільки з його дачі йде дим.

Суддя Українець В.В. зателефонував йому, був дуже роздратований і сказав, що для ознайомлення з матеріалами справи він має їхати до м. Києва, на електронну пошту ніхто йому надсилати копію позовної заяви разом із додатками не буде, оскільки це не передбачено ЦПК України, а на відправлення поштою у суду немає грошей. Під час цієї телефонної розмови суддя Українець В.В. був дуже роздратований цією його хитрістю, висловлював своє невдоволення його поведінкою.

Таким чином, у нього виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для його відводу.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року відвід визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися.

Дослідивши обставини, приведені в заяві, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною точкою зору, сформованою на власному баченні вимог закону та дій головуючого під час телефонної розмови, яка мала місце внаслідок недобросовісних дій самого заявника.

Відповідно до ст.ст.43, 49 ЦПК України учасники судового розгляду наділені не лише широким колом прав, але й обов`язком добросовісно користуватися ними та не допускати зловживань наданими законом процесуальними правами.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не можуть бути підставою для відводу.

Виходячи з цього, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною думкою, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід головуючого в справі судді.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі - судді Українцю В.В. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва