ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9681/21 Справа № 212/7477/21 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року, яке ухвалене суддею Колочко О.В. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 27 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» (надалі ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , який працював на підприємстві відповідача протягом тривалого часу. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 січня 2005 року причиною виникнення професійного захворювання у батька позивача було визнано його роботу на підприємстві відповідача протягом 13 років в умовах шкідливих факторів. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. Висновком Бюро МСЕК Кіровоградської обласної державної адміністрації №1 від 17.01.2006 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 з професійним захворюванням, що було отримане ним в 2004 році.

Внаслідок смерті батька позивачу завдана моральна шкода, оскільки після смерті батька її охопив душевний біль, розпач, страх від того, що чекає їх з мамою попереду. Позивачка залишилася сиротою у віці 19 року. Розуміння цього, викликало в неї великі душевні та моральні муки, які вона також перенесла і під час похорону, усвідомлюючи, що вже ніколи не побачить найкращого в світі для неї батька. Моральні страждання та переживання вона буде переносити і в майбутньому, до кінця своїх днів, оскільки так рано втратила рідну та близьку для неї людину. Тому, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 400 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 200 000 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 2000 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити збільшивши розмір моральної шкоди до заявленого нею у позові.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що на момент смерті батькові позивача виповнилося лише 45 років, він був ще такий молодий. Позивачка залишилася сиротою у віці 19 років. Розуміння цього, викликало в неї великі душевні та моральні муки, які вона також перенесла і під час похорону, усвідомлюючи, що вже ніколи не побачить найкращого в світі для неї батька. Незважаючи на те, що з моменту смерті батька пройшов вже певний час, позивачка переносить моральні страждання та переживання. Усвідомлюючи, що моральні страждання та переживання буде переносити і в майбутньому, до кінця своїх днів. Адже так рано втратила рідну та близьку для неї людину. Все вищевказане спричиняє їй великі моральні страждання та переживання, які неможливо, висловити словами. Смертю батька позивачу заподіяна і матеріальна шкода в дуже великому розмірі, він був годувальником в сім`ї. Позивачка вимушена була підробляти, щоб витримати той тягар, те моральне навантаження, яке обрушилося на них з матір`ю.

То ж ніяка сума компенсації не зможе компенсувати ту втрату, яку вона понесла. Ніяка сума не зможе повернути радість спілкування з батьком, не зможе стерти той біль, той страх, який вона пережила, і той сум, який постійно переслідує в зв`язку зі смертю батька.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПрАТ «ЦГЗК»- Громко Н.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її залишити без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_2 у період з 19.06.1980 р. по 25.07.1989 р. працював слюсарем по ремонту устаткування на дільниці по ремонту гірничого устаткування у Петровському кар`єрі. З 25.07.1989 р. по 08.06.2001 р. та з 20.06.2002 р. по 21.05.2004 р. машиністом бульдозера Т- 330, Т- 355, Д - 355 дільниці внутрікар`єрного транспорту ВАТ «Центральний ГЗК». При виконанні робіт внаслідок недосконалості технологічних процесів підпадав під вплив пилу, що виникає внаслідок бульдозерних робіт, зриву її з бортів кар`єру під дією поривів вітру та під час технологічного процесу.

В наслідок недосконалості технологічного процесу ОСОБА_2 отримав професійне захворювання, а саме сидеросилікоз першої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії (хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень першої стадії). ЛН першої стадії, що встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 05.01.2005 року (а.с.10-11).

Відповідно до п. 16 Акту №13 розслідування професійного захворювання (отруєння) від 05 січня 2005 року, професійне захворювання у ОСОБА_2 виникло внаслідок тривалої праці на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці, де він підпадав під вплив пилу.

Згідно п. 17 Акту, причиною професійного захворювання у ОСОБА_2 є багаторічна праця в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищувала норми ГДК пил з вмістом вільного діоксину кремнію 10-80% в концентрації 3,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. (а.с. 11).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Петриківською селищною радою Кіровоградської області (а.с.12).

Відповідно до Протоколу №07 комунальної установи Кіровоградської обласної державної адміністрації «Бюро медико-соціальної експертизи» від 17 січня 2006 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача (а.с.13-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю батька внаслідок професійного захворювання, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України позивач має право для відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька внаслідок отриманого ним професійного захворювання з відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди та із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як вбачається з матеріалів справи, Актом №13 розслідування професійного захворювання (отруєння) від 05 січня 2005 року, Протоколом №07 комунальної установи Кіровоградської обласної державної адміністрації «Бюро медико-соціальної експертизи» від 17 січня 2006 року, встановлено, що професійне захворювання у потерпілого виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємствах відповідача, що потягло за собою в подальшому смерть ОСОБА_2 , що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата чоловіка завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, яка виникла з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ст.ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, які передбачають відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача необґрунтований та заниженим. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю рідної людини, конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Кривбасзалізрудком» і збільшити його з 200 000 гривень до 300 000 гривень.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави та збільшує цей розмірі з 2000 грн. до 3 000 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

У зв`язку з чим, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 4 500грн. за подання позивачем апеляційної скарги (3000 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 200 000 гривень до 300 000 (триста тисяч) гривень .

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судового збору з 2000 грн. до 3000 ( три тисячі) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» за подання апеляційної скарги позивача на користь держави судовий збір у розмірі 4500 ( чотири тисячі п`ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: