ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/290/21 Справа № 205/979/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором DNK0GK00000139 від 12.08.2005 року в розмірі 8690,43 долара США, що за курсом 27,18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2017 року складає 236205,89 грн. (двісті тридцять шість тисяч двісті п`ять гривень 89 коп.), з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 8690, 43 долара США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк судові витрати в розмірі 3543,09 грн. (три тисячі п`ятсот сорок три гривні 09 коп.).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення судових витрат 3897 гривень 40 копійок.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у справі №205/979/17 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNK0GK00000139 від 12.08.2005 року Приватбанк надав ОСОБА_1 (до шлюбу « ОСОБА_2 ») кредит в сумі 14 282,00 доларів США, на наступні цілі: 12 000 дол. США на придбання житла; 2282,00 дол. США. на сплату страхових внесків, з кінцевим терміном повернення 11.08.2025 року (а.с.20-21).

В забезпечення виконання умов кредитного договору 12.08.2005 року між Банком та ТОВ «Галактика» було укладено договір поруки №DNK0GK00000139, згідно умов якого, поручитель зобов`язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором (а.с.22 т.1).

Також, 12.08.2005 року між сторонами було укладено договір іпотеки №DNK0GK00000139 (а.с.64-67 т.1).

Згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором, станом на 11 січня 2017 року, ОСОБА_1 має заборгованість перед Банком на загальну суму 9201,01 доларів США, з яких: 8690,43 доларів США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 87,42 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 86,40 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 36,76 доларів США пеня (том 1 а.с.4-12).

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстрові номера № 351,352, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором до «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» перейшло право вимоги, як первісному кредитору за кредитними та забезпечувальними договорами, за яким перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (том 2, а.с.24,25).

Отже, Банк свої зобов`язання по кредитному договору виконав належним чином, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.112 т.1).

Між тим, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів з боку відповідачів своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 11.01.2017 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 9201,01 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 8690, 43 дол. США, 387,42 дол. США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 86,40 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 36,76 дол. США пеня (а.с.4-12 т.1).

В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.

Згідно зі ст.192, ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Правомірність надання банком кредиту ОСОБА_1 в іноземній валюті підтверджується наявними як в ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», так і його правонаступника, банківською ліцензією НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями №22 від 04.12.2001 року, дозволу № 22 від 29.07.2003 року (а.с.107-110 т.1), що узгоджується з вимогами п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та правовою позицією Верховного Суду України у справах № 6-190цс15 та 6-1680цс15.

Отже, наявність вказаної вище заборгованості підтверджується представленим банком розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та відповідає умовам кредитного договору.

Крім того, при визначенні розміру заборгованості у національній валюті судом взято до уваги зміст позовних вимог банку, який просив стягнути заборгованість із зазначенням гривневого еквіваленту боргу та застосувати курс валют, що встановлений службовим розпорядженням НБУ від 11.01.2017 року та дорівнює 27,18 (а.с.13).

Згідно наданої банком виписки вбачається, що останній платіж відповідачем здійснений 26.08.2016 року.

Тобто, з часу укладення кредитного договору, а саме, з 12.08.2005 року, позичальник погодився на умови договору, не заперечував факту отримання грошових коштів на придбання житла.

Проте, після 26.08.2016 року позичальник не виконує умови кредитного договору.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.ст.1050, 1054 ЦК, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 8690,43 долара США, що за курсом 27,18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2017 року складає 236205,89 грн.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно надав можливість позивачу подавати докази після початку розгляду справи по суті, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать матеріалам справи.

Крім того, ч. 5,8 ст.83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Твердження апелянта, що у рішенні суд першої інстанції жодним чином не здійснив оцінку доказів, поданих відповідачем, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, лише до компетенції суду першої інстанції належить встановлення достатності доказів для ухвалення рішення в даній справі.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не встановив, чи було узгоджено сторонами договору строк сплати (погашення) кредиту та чи взагалі є укладеним кредитний договірних, колегія суддів вважає недоведеними, оскільки суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Посилання апелянта, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не дає змоги достовірно та чітко встановити розмір та підстави виникнення заборгованості за кредитом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки власного розрахунку заборгованості апелянтом не надано та клопотання щодо проведення судово-економічної експертизи по даній справі не заявлялось.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова