У Х В А Л А

27 січня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Рівному заяву представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 про поновлення строку в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Пузирка О.О., звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить визнати за ним право власності на 1/2 спадкового майна ОСОБА_5 за законом в порядку спадкової трансмісії.

26 січня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 , підписану нею особисто, до ОСОБА_1 про усунення від спадкування.

Разом з зустрічною позовною заявою подано заяву представника відповідача ОСОБА_3 про поновлення процесуально встановленого строку для звернення з зустрічним позовом, в якій представник відповідача ОСОБА_3 просить визнати поважними причини встановленого процесуального строку на звернення з зустрічним позовом та поновити його. Вказану заяву представник відповідача ОСОБА_3 мотивує тим, що відповідач є громадянкою Республіки Італія і на даний час постійно проживає там. Про позов поданий ОСОБА_1 до неї вона дізналася від сусідів, які доглядають за будинком та звернулася до нього як адвоката. У в зв`язку з чим ним було підготовлено та подано відзив на позовну заяву. Звертає увагу, що збір доказів для подачі зустрічного позову до суду забрав чимало часу, що було спричинено перебуванням клієнтки за межами території України. Окрім того, в договорі про надання правової допомоги укладеного між ним та відповідачем не передбачено права підпису позовних заяв, в зв`язку з чим йому довелося чекати поки підписану позовну заяву привезли з Італії, а наявний карантин призвів до значної затримки з отриманням необхідних документів для звернення до суду.

В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав у ній наведеній.

Позивач та його представник заперечували щодо задоволення даної заяви, оскільки жодних поважних причин пропуску строку на подачу зустрічної позовної заяви представник відповідача не навів.

Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року вказану справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Також визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Як слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 вказану ухвалу суду, копію позовної заяви з додатками отримала 26 листопада 2020 року.

10 грудня 2020 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву. До відзиву додано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 серії ВК №1002404.

26 січня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 , підписану нею особисто, до ОСОБА_1 про усунення від спадкування.

Разом з зустрічною позовною заявою подано заяву представника відповідача ОСОБА_3 про поновлення процесуально встановленого строку для звернення з зустрічним позовом. До вказаної заяви додано копію паспорта відповідача та ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 серії ВК №1002404.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Таким чином, відповідач мала би звернутися до суду із зустрічним позовом до 11 грудня 2020 року. Однак, з даним позовом відповідач звернулася лише 26 січня 2021 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст.193 ЦПК України.

В свою чергу, представником відповідача подано до суду заяву про поновлення строку подання зустрічної позовної заяви, в якій зазначено, що причина пропуску даного строку є поважною.

Між тим, згідно положень ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

При цьому, ст. 194 ЦПК України встановлено імперативну норму про те, що порушення вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України стосовно процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову має наслідком постановлення судом ухвали про повернення зустрічного позову заявнику.

Представник відповідача підставою поважності пропуску строку на подання зустрічного позову вказує, що відповідач є громадянкою Республіки Італія і на даний час постійно проживає там, про позов поданий ОСОБА_1 до неї вона дізналася від сусідів, які доглядають за будинком та звернулася до нього як адвоката, у в зв`язку з чим ним було підготовлено та подано відзив на позовну заяву, а збір доказів для подачі зустрічного позову до суду забрав чимало часу, окрім того, в договорі про надання правової допомоги укладеного між ним та відповідачем не передбачено права підпису позовних заяв, в зв`язку з чим йому довелося чекати поки підписану позовну заяву привезли, однак жодних доказів цих обставин представник відповідача суду не подав.

Факт того, що відповідач є громадянкою іншої держави, не свідчить про те, що вона не перебувала на території України і не отримувала ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами, враховуючи, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 вказану ухвалу суду, копію позовної заяви з додатками отримала 26 листопада 2020 року.

Окрім того, відповідач бере участь у судовому процесі через представника адвоката Столяра М.В. Повноваження вказаного представника підтверджені ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно ч.1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді здійснює від імені особи, яку від представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій судом довіреності або ордері.

Жодних обмежень повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії, зокрема на подачу зустрічної позовної заяви, у поданому до суду ордері на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 серії ВК №1002404 не зазначено. Інших доказів, які б свідчили про те, що представник відповідача не мав права підпису позовних заяв ним суду не подано, відтак це не є процесуальною перешкодою для подання зустрічного позову в наданий судом строк, враховуючи, що відзив на позов представник відповідача ОСОБА_3 подав 10 грудня 2020 року.

Також вважаю необхідним зазначити, що зазначені представником відповідача обставини поважності причини пропуску строку з зустрічним позовом не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії по пред`явленню зустрічного позову у встановлений законом строк.

Зазначені вище підстави поновлення лише вказують на те, що представник відповідача та відповідач не дотримались встановленого процесуального строку з причини власної бездіяльності.

Наведені представником відповідача факти не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для поновлення строку для подання зустрічного позову, оскільки можливість подання цієї заяви по суті справи виникає з моменту, коли особа отримала ухвалу суду та дізналася про встановлення такого строку і його початок, а отже можливість подання зустрічного позову залежала лише від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб`єктивний характер.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що вимоги ч.1 ст.193 ЦПК України представником відповідача не виконано, підстави для поновлення строку на подання зустрічного позову відсутні, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строку пред`явлення зустрічного позову слід відмовити, а зустрічний позов повернути заявнику.

При цьому, суд звертає увагу, що повернення зустрічного позову не є перешкодою для подання даного позову до суду в загальному порядку, з дотриманням вимог, установлених ЦПК України.

Також суд звертає увагу, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ч.3 ст.194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 193, ч.3 ст. 194 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 про поновлення строку відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення від спадкування повернути заявнику.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідача та її представнику, що вони мають право звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області або безпосередньо в Рівненський апеляційний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко