Справа № 182/5863/20
Провадження № 2/0182/919/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успіх-1» та Комунальне підприємство «Міська житлово-технічна інспекція» про визнання наймачем квартири, -

В С Т А Н О В И В:

15.10.2020 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом, посилаючись на наступні обставини.

З 1979 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Він є батьком її двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані про батька були внесені в актовий запис про народження дітей у відповідності до ч.1ст. 135 СК України, за її вказівкою, оскільки вони з ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі Рішення Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 06.01.1988 року № 1 їй та її чоловіку ОСОБА_3 видано Ордер на жиле приміщення № 1817 від 06.01.1988 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . У вказаному ордері був зазначений склад родини вона, як дружина та ОСОБА_2 як син.

З 16.02.1988 року вони стали проживати у цій квартирі, користувалися нею у встановленому порядку.

Потім у них народилася дочка ОСОБА_4 і вони всією родиною проживали та були зареєстровані у вказані квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, утримували квартиру у належному стані та сплачували комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, його похованням займалася вона, та після його смерті вона продовжила проживати у вищезазначеній квартирі.

З метою зміни особового рахунку на її ім`я та визнання її наймачем квартири, вона звернулася до керівника ОСББ «Успіх-1», який, у свою чергу, звернувся до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку у квартирі АДРЕСА_1 .

Однак листом від 17.09.2020 року, Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було повідомлено, що вона не перебувала у шлюбі з головним наймачем квартири ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вона не є членом його сім`ї, як того вимагає положення ст. 106 ЖК УРСР. На підставі наведеного надати дозвіл на зміну договору найму та визнання наймачем вказаної квартири немає підстав.

Враховуючи, що вона саме з померлим ОСОБА_3 отримувала вказану квартиру, зареєстрована та проживає в ній з 1988 року по теперішній час, вважає, що є всі підстави визнати її належним наймачем зазначеної квартири, тому просить суд визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати виконавчий комітет Нікопольської міської ради прийняти рішення щодо надання згоди Комунальному підприємству «Міська житлово-технічна інспекція» укласти з нею договір найму квартири АДРЕСА_1 та переоформити на неї особовий рахунок.

Ухвалою сідді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2021 року закрито підготовче засідання поданій справі, справу призначено до розгляду по суті.

Від представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без присутності позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від представника Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Гречишникової В. В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи належним чином за місцем його реєстрації, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надано.

Представник «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успіх-1», Бойко А.С. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Директор Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція», ОСОБА_6 надав до суду заяву,згідно якої проти задоволення позовних вимог та винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.1988 року Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Нікополя ОСОБА_3 видано Ордер на житлове приміщення № 1817 з родиною з 3-х осіб на право зайняття житлового приміщення квартири по АДРЕСА_2 . Підставою видачі ордеру вказано рішення Міської ради народних депутатів № 1 від 06.01.1988 року (а.с. 5). У вказаному ордері зазначено склад родини ОСОБА_7 , а саме вказано дружину ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (а.с. 6). Його похованням займалася позивач, що підтверджується відповідними документами, які маються в матеріалах справи (а.с. 13-15).

Згідно довідки, виданої ОСББ «УСПІХ-1» від 28.09.2020 року, позивач ОСОБА_1 що мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , була зареєстрована і проживає за вказаною адресою з 16.02.1988 року (а.с. 10). Згідно вказаної довідки разом з позивачем за цією адресою був зареєстрований і проживав з 16.02.1988 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки, виданої ОСББ «УСПІХ-1» від 08.09.2020 року, за адресою - АДРЕСА_2 , був зареєстрований і проживав ОСОБА_3 з 16.02.1988 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

З метою зміни особового рахунку на своє ім`я та визнання її наймачем квартири, позивач звернулася до керівника ОСББ «Успіх-1», який, у свою чергу, звернувся до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку у квартирі АДРЕСА_1 .

Однак листом від 17.09.2020 року, Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було повідомлено, що ОСОБА_1 не перебувала у шлюбі з головним наймачем квартири ОСОБА_3 у зв`язку з чим вона не є членом його сім`ї, як того вимагає положення ст. 106 ЖК УРСР. На підставі наведеного надати дозвіл на зміну договору найму та визнання наймачем вказаної квартири немає підстав. (а.с. 9).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася, що вона вселилася і зареєструвалася у спірній квартирі з дотриманням встановленого порядку, оскільки разом з померлим ОСОБА_3 отримувала вказану квартиру, зареєстрована та проживає в ній з 1988 року по теперішній час, вважає, що є всі підстави визнати її належним наймачем зазначеної квартири.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень п.4, 5 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченими законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються всупереч з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших осіб.

За ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -житлово-експлуатаційною організацією(а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення,правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Ст. 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Статтею 106 ЖК Української РСР встановлено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень п.4, 5 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченими законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються всупереч з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших осіб.

Відповідно ст.61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Отже, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру на законних підставах, з того часу зареєстрвона та постійно проживає в квартирі до сьогодні, то вона має право бути визнаною наймачем спірної квартири. Отже, відмова виконавчого комітету Нікопольської міської ради у наданні згоди на укладення Комунальним підприємством «Міська житлово-технічна інспекція» договору найму квартири та у переоформленні особового рахунку є незаконною та такою, що порушує права позивача на користування житловим приміщенням.

При цьому суд зазначає, що позивач не має іншого житла для проживання, будь-якого зареєстрованого за нею на праві власності житла судом не встановлено.

Згідно копії довідки від 28.09.2020 року, наданої Керуючим ТВБВ 1-А типу 10003/0461 АО «Державний ощадний банк України», ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 своє право на використання житлових чеків на приватизацію житла у м. Нікополь не використала (а.с. 12).

Також судом встановлено, що з часу вселення до спірної квартири та до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем до позивачки не пред`являлись претензії щодо незаконності її проживання у спірній квартирі.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно дост. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 64,65, 106 ЖК УРСР, ст.ст. 2,5,10,12,76-82 , 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (, місцезнаходження вул. Електрометалургів, буд 3 м. Нікополь Дніпропетровська область), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ), треті особи «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успіх-1» ( , адреса місцезнаходження м. Нікополь, вул. Микитинська, буд. 70), Комунальне підприємство «Міська житлово-технічна інспекція» (, адреса місцезнаходження м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 58 А) про визнання наймачем квартири - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати виконавчий комітет Нікопольської міської ради прийняти рішення щодо надання згоди Комунальному підприємству «Міська житлово-технічна інспекція» укласти з ОСОБА_1 , договір найму квартири АДРЕСА_1 та переоформити на ОСОБА_1 особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева