ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2095/20
Провадження №2/477/227/21
УХВАЛА

13 січня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю: представника позивача не з`явився,

відповідача Парфелюка М.В.,

розглянувши заяви відповідача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25208 грн 58 коп, яка утворилася на 24 вересня 2020 року і складалася із боргу за тілом кредиту в сумі 13819 грн 86 коп боргу за відсотками, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, та пені в сумі 7545 грн 72 коп.

Під час підготовчого провадження відповідача подав дві заяви про забезпечення доказів.

В першій просив витребувати оригінали документів:

- анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» від 23 серпня 2012 року, підписана ним;

- витяг з тарифів обслуговування кредитних карток, що діяли з 23 серпня 2012 року до вересня 2020 року відносно Договору про надання банківських послуг б/н від 23 серпня 2012 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ;

- умови та Правила надання банківських послуг, що діяли з 23 серпня 2012 року по вересень 2020 року відносно Договору про надання банківських послуг б/н від 23 серпня 2012 року, укладеного між ним та Банком.

На обґрунтування клопотання вказував, що позивачем були додані до позову копії документів щодо укладеного договору, згідно з вимогами, проте вказав, що йому екземпляри цих документів надані не були, проте, з метою з`ясування всіх обставин справи, зокрема і щодо проведення почеркознавчої експертизи відносно справжньості підпису на документах, що слугували підставою для виникнення спірних правовідносин, та достовірності поданих позивачем письмових доказів у справі необхідно витребувати оригінали документів.

Також вказав, що надані позивачем копії витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та «Умови і правила надання банківських послуг» не містять дати їх редакції, реєстраційного індексу, підпису уповноважених осіб, що їх затвердили, тощо. Окрім того вказані документи містять істотні недоліки щодо їх оформлення відносно вимог ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» затверджених Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07 квітня 2003 року.

В другому клопотанні просив витребувати у позивача додаткові письмові докази (оригінали або якісно виготовлені і відповідним чином завірені копії документів, а саме: виписки по рахунках обліку заборгованості за Договором про надання банківських послуг б/н від 23 серпня 2012 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 за період з 23 серпня 2012 року по 11 січня 2021 року включно, в розрізі обліку заборгованості по кредиту, простроченому кредиту, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченої комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо) у зв`язку зі зміною плану рахунків; виписки по щоденні оборотно-сальдові відомості (за дні, коли наявний рух коштів) за період з 23 серпня 2012 року по 11 січня 2021 року включно по аналітичних рахунках, що були задіяні в обліку за Договором про надання банківських послуг б/н від 23 серпня 2012 року, укладеному між Банком та ним.

На обґрунтування заяви вказував, що в матеріалах справи відсутні дані розрахунків з дати виникнення правовідносин, що унеможливлює проведення подальших розрахунків: заборгованість розрахована з квітня 2014 року, хоча договір був укладений 23 серпня 2012 року.

Вважав, що відповідно до належних документів касово-бухгалтерського обліку, визначених Інструкцією з бухгалтерського обліку операцій із фінансовими інструментами в банках України, затвердженої Постановою правління НБУ від 21 лютого 2018 року № 14, Положення про організацію бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджених постановою Правління затверджених НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, належними документами, які дозволяють досліджувати склад заборгованості на різні дати є виписки по рахункам кредитної заборгованості, нарахованих відсотків і комісій, пені (або її розрахунок).

Проте надані позивачем розрахунки заборгованості та роздруківка по руху коштів по карті не можуть вважатися такими, що підтверджують наявність заборгованості та заявлений позивачем її розмір у загальній сумі 25208 грн 58 коп. Тому вважав, що належними доказами, які підтверджують наявність або відсутність заборгованості є первинні банківські документи.

На обґрунтування цього вказував, що в наданих позивачем розрахунку заборгованість вона датована тому в матеріалах відсутні дані розрахунків з дати виникнення правовідносин, що унеможливлює проведення подальших розрахунків.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, відповідно до заяви, доданої до позову, просив справу розглядати без його участі.

Суд, перевіривши заяви та матеріали провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

До своїх заяв відповідач не додав будь-яких даних і доказів того, що він вчиняв дії по самостійному отриманню зазначених доказів.

Клопотання про витребування оригіналів документів суд не вважає обґрунтованим, оскільки клопотань про призначення почеркознавчої експертизи не заявлено.

Суд вважає, що заявляючи клопотання про витребування інших доказів відповідач не навів переконливих аргументів того, що вони мають значення для його заперечень і контраргументів проти заявлених позовних вимог. Так, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо відповідач вважає, що позивачем представлено докази, які не підтверджують його заборгованість, то він має представити докази на спростування цієї заборгованості, як наприклад: квитанції про сплату кредитних платежів, власноручні розрахунки, висновки спеціалістів тощо. Проте відповідач вказав у клопотаннях, що надані позивачем докази є, на його думку, недостовірними, тому позивач повинен на підтвердження своїх вимог представити інші належні докази. Проте суд не вважає, що вправі покладати обов`язок на позивача представляти певні докази на підтвердження його вимог, оскільки це виходить за межі компетенції суду і порушує принципи рівності сторін та диспозитивності суду. Клопотання про витребування доказів у позивача без належного обґрунтування слід вважати намаганням затягнути розгляд справи. Слід також відмітити, що посилання на неналежність доказів може бути підставою для визнання їх недопустимими або ж неналежними і недостатніми, як такими, що не підтверджують заявлені вимоги, а не підставою вимагати від іншої сторони представити інші докази.

В той же час, серед аргументів, заявлених відповідачем, суд вважає доцільним посилання на те, що розрахунок заборгованості здійснений не з часу укладення договору, що може свідчити про неповний розрахунок заборгованості. Тому суд в цій частині вважає можливим клопотання задовольнити, а в інших відмовити.

За такого, керуючись ст.ст. 83, 84 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання відповідача про забезпечення доказів задовольнити частково.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк надати суду розрахунок заборгованості ОСОБА_2 із 23 серпня 2012 року і до 24 вересня 2020 року включно, та надати повні дані (роздруківку) руху коштів по його картковому рахунку кредитного договору від 23 серпня 2012 року із цієї дати до 24 вересня 2020 року.

В задоволенні інших клопотань про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя Р.В.Козаченко