Єдиний унікальний номер 235/6302/20
Провадження №2/235/115/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач, Банк) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором б/н від 16.04.2015 в сумі 44 219,01 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем з метою отримання банківських послуг 16.04.2015 підписана Анкета-заява, підтвердивши своїм підписом свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 29000 грн; для користування картковим рахунком відповідачем отримано кредитну картку. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по кредиту, яка станом на 18.06.2020 дорівнює 44 219,01 грн, з яких 22415,18 грн - заборгованість за тілом кредиту (простроченим), 10062,96 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 11740,87 грн - нарахована пеня.

Ухвалою суду від 02.10.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.82).

Позивач правом участі в судових засіданнях 02.11.2020, 01.12.2020, 23.12.2020 та 26.01.2021 не скористався, за змістом позову просить в разі неявки відповідача розглянути справу без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5,78).

01.12.2020 від представника відповідача адвоката Крайнього О.В. до суду надійшов відзив на позов, за яким він просить відмовити в позові. Мотиви незгоди зводяться до такого. В заяві від 16.04.2015, підписаної відповідачем, процентна ставка не зазначена; крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вказує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі та порядку нарахування.

Також відповідач зважає на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Крім того, вказує, що відповідно до п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідача визнано учасником бойових дій і видано посвідчення працівника ДСНС України; згідно з довідкою №965 від 09.12.2019, виданою Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуації у Донецькій області, ОСОБА_1 в період з 22 липня 2015 року по 27 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у Донецькій області (копія довідки додається). Згідно з довідкою №2257/74 від 05.08.2020, виданою військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з викладеним посилається на приписи п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якими передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідач констатує, що оскільки банком неправомірно нараховані проценти за користування кредитом та пеня, а відповідачем в період з 23.08.2017 по 25.07.2020 було сплачено 37 899,87 грн, тобто фактично отримана сума кредитних коштів відповідачем повернута позивачу в повному обсязі та навіть переплачена, підстави для задоволення позову відсутні (а.с.100-108).

В судове засідання відповідач та його представник не прибули, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить відмовити в позові (а.с.125).

Суд зазначає, що з наявних матеріалів справи вбачається, що відзив на позов отриманий банком 04.12.2020 (а.с.99, 124), правом надання відповіді на відзив позивач не скористався та такої відповіді до суду не надіслав, клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки відповіді не надав.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.04.2015 відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; в заяві відсутні відомості про розмір процентів за користування кредитним коштами, пені, штрафів за порушення виконання зобов`язань; не містить анкета-заява і відомостей про дату редакції Умов та правил надання банківських послуг, до яких за її змістом приєднався відповідач (а.с.24).

До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача в підтвердження ознайомлення зі змістом таких документів (а.с.25, 26-64).

Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н було видано кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії 08/18 (а.с.23); кредитний ліміт 500 грн, який в подальшому збільшений до 29000 грн, з 13.05.2019 зменшений до 0 грн (а.с.22, 23).

За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 24.03.2017 по 01.03.2020, складеною станом на 19.06.2020, відповідач користувався кредитними коштами Банку, здійснюючи її поповнення/погашення: 25.07.2017-1200,00 грн, 23.08.2017-1300,00грн, 28.08.2017-450,00грн, 23.09.2017-1200,00грн, 24.10.2017-1700 грн, 25.11.2017-1500,00грн, 22.12.2017- 1500,00грн, 26.01.2018-1471,00грн, 27.01.2018-1400,00грн, 21.02.2018- 1400,00грн, 24.03.2018- 1300,00грн, 06.07.2018-200,00грн, 24.04.2018-1400грн, 29.05.2018- 1003,00грн, 15.06.2018-352,39грн, 22.06.2019-1500,00грн, 21.07.2018-1500,00грн, 26.09.2018-1500,00грн, 27.11.2018- 1427,02грн, 13.12.2018-32,83грн, 22.12.2018-248,75грн, 22.12.2018- 1500,00грн, 29.01.2019-1450,00грн, 16.02.2019-1500,00грн, 25.04.2019- 1600,00грн, 24.05.2019- 1600,00грн, 08.06.2019-2000,00грн, 08.08.2019-647,50грн, 11.08.2019-299,32 грн, 12.08.2019- 149,66 грн, 13.08.2019-74,83 гри, 14.08.2019-50,00 грн, 15.08.2019- 24,82 грн, 23.08.2019-325,00 грн, 24.08.2019- 162,50 грн, 25.08.2019-81,25 грн, 13.09.2019-50,00 грн, 23.09.2019-800,00грн, 23.10.2019- 2000,00грн. Всього відповідачем сплачено/погашено за вказаний період - 37899,87 грн (а.с.19-21).

Станом на 18.06.2020 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.04.2015 - 44219,01 грн, з яких 22415,18 грн заборгованість за тілом кредиту, 10062,96 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 11740,87 грн заборгованість по пені (а.с.17-18).

За копією довідки №965 від 09.12.2019, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, відповідач в період з 22 липня 2015 року по 27 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у Донецькій області (а.с.116). Наведене вбачається й зі змісту військового квитка Серія НОМЕР_3 на ім`я відповідача (а.с.113-115).

За копією посвідчення НОМЕР_4 , виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій на ім`я відповідача, останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, дата видачі 17.06.2016 (а.с.112).

За копією довідки №2257/74 від 05.08.2020, виданою військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.118).

Суд зазначає, що клопотання позивача про огляд веб-сайту, а саме, огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.04.2015)», є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Позивачем до позову додані роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на момент підписання договору, а саме витяг, як зазначено позивачем в позові, що містять, в тому числі, розділ 2.1.1, які досліджені судом під час розгляду справи, а необхідність встановлення та фіксування змісту таких Умов та Правил через їх огляд на веб-сайті п озивачем в клопотанні не обґрунтована та судом не вбачається.

Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права.

Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено вище, заява-анкета №б/н від 16.04.2015, підписана відповідачем, не містить відомостей ані щодо розміру процентів, ані щодо розміру неустойки (шатру, пені) за прострочення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, належних доказів підписання відповідачем наявних в матеріалах справи Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та Правил надання банківських послуг, на які позивач посилається як на складові кредитного договору від 16.04.2015, Банком на виконання свого процесуального обов`язку не надано.

Згідно з п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» учасниками бойових дій є, зокрема, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи, що наведеною нормою п.15 ст.14 Закону військовослужбовцям на певний конкретно визначений період - з початку і до закінчення особливого періоду скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій/пені, а також проценти за користування кредитними коштами, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.

Також суд відмічає, що п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Викладені висновки підтверджені позицією Верховного Суду, наведені у справах №496/188/17 (постанова від 15.05.2018); №199/8367/16 (постанова від 27.03.2019); №327/353/16 (постанова від 10.01.2019); №522/12270/15-ц (постанова від 26.12.2018).

Отже, застосування приписів п.15 ст.14 Закону обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.

В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 і триває по теперішній час.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у відповідача статуту військовослужбовця та незважаючи на відсутність доказів щодо звернення відповідача до Банку з відповідними документами, суд доходить висновку про відсутність у банку правових підстав для нарахування відповідачу військовослужбовцю з початку і до закінчення особливого періоду як процентів, в тому числі за ст.625 ЦК України, так і пені та штрафів за користування кредитом за заявою-анкетою від 16.04.2015, та, як наслідок, відсутність підстав для зарахування коштів, внесених відповідачем на погашення кредиту, - на погашення процентів, штрафу, пені.

За викладених обставин, оскільки позивачем в період з 25.07.2017 по 23.10.2019 погашена за кредитним договором №б/н від 16.04.2015 сума в розмірі - 37 899,87 грн, а списання процентів/відсотків та пені здійснено Банком безпідставно, доказів використання відповідачем кредитних коштів після 28.04.2018 позивачем не надано (а.с.20), строк дії картки закінчився 08/2018 (а.с.23), суд доходить висновку про відсутність у відповідача перед Банком спірної суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 22415,18 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, в розмірі 10062,96 грн, нарахованої пені в сумі 11740,87 грн.

Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки в позові належить відмовити, понесені витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України , суд
ВИРІШИВ:
В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження м.Київ, вул.Грушевського, 1д, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя