Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/301/21
Провадження №: 2/332/530/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, стягнення заборгованості з оплати вартості квартири і комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, стягнення заборгованості з оплати вартості квартири і комунальних послуг, та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи позивач подала позовну заяву в порядку ч.1 ст.27 ЦПК України, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У даних спірних правовідносинах не підлягає застосуванню підсудність, передбачена ч. 1 ст. 27 ЦПК України з огляду на наступне.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить розірвати договір довічного утримання укладений 09.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано в реєстрі № 1333 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , взамін чого, ОСОБА_2 зобов`язався забезпечувати відчужувача утриманням (доглядом) довічно. Також, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь заборгованість з оплати вартості квартири і комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди, які є похідними позовними вимогами, тобто вимогами задоволення яких залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3 роз`яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові наслідки розірвання договору довічного утримання у звязку з неналежним виконанням обовязків набувачем визначено статтею 756 ЦК України. Так, у разі розірвання довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передано.

Тобто, позов про розірвання договору довічного утримання за яким відчужував передав набувачеві у власність нерухоме майно є спором виключної підсудності.

У відповідності до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У даному випадку, нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 яка є предметом договору довічного утримання знаходиться в Олександрівському районі м.Запоріжжя.

Згідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що справа не підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя та підлягає передачі на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1, 3 ст.31 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, стягнення заборгованості з оплати вартості квартири і комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди - направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцати днів з дня складення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні в той же строк з дня вручення ухвали суду з правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В. Марченко