Справа № 342/802/20
Провадження № 2/342/65/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування майном, що належить на праві власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач фактично живе в АДРЕСА_1 а зареєстрований місцем його проживання є будинок по АДРЕСА_2. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.01.2020 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.20 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на праві приватної власності в рівних частинах належить позивачам. Будинковолодіння розташоване по АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить позивачці. В період з 1 травня 1984 року до 5 грудня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі . Від спільного проживання у них народилося четверо дітей: ОСОБА_4, 1986 р.н., ОСОБА_5, 1987 р.н., ОСОБА_6, 1990 р.н, ОСОБА_7, 1995 р.н. Впродовж останніх років життя. відповідач змінив своє відношення до сім'ї в цілому - внаслідок зловживання спиртними напоями систематично вчиняв сварки, бійки. Наведені обставини і стали причиною розірвання шлюбу. Із часу розірвання шлюбу, поведінка відповідача стала тільки агресивнішою, не керованою. Відповідач продовжує вживати алкоголь вчиняти насильство над колишньою дружиною та сином. Спільне проживання разом з відповідачем неможливе, внаслідок йог дій позивачі живуть в постійних страхах за своє життя, здоров'я. Відповідач застосовує фізичну силу, через що позивачка неодноразово тікала із власного дому до сусідів. Така його протизаконна поведінка змушувала позивачів неодноразово звертатися за допомогою до правоохоронних органів. внаслідок розгляду повідомлення про вчинення відповідачем насильства в сім'ї, відповідач неодноразово був притягнутий до адмінвідповідальності за чт.173-2 ч.2 КУпАП. На даний час відповідач перебуває на профілактичних обліках Городенківского ВП, як особа схильна до вчинення насильства в сім'ї та підсудний за ч.1 ст.126-1 КУпАП. Крім того, відповідач участі в утриманні будинку. його ремонті, оплаті послуг за комунальні послуги не приймає, не несе фінансових витрат щодо утримання житла та не приймає участі у спільному побуті, не є членом їхньої сім'ї, має інше власне житло, а тому вважається таким, що втратив право користування даним житлом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. До суду від представника позивача-адвоката Бундзяк У.М. поступила заява про розгляд справи без позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. На електронну адресу суду від ОСОБА_2 поступила заява про розгляд справи без нього. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду від відповідча 12.01.2021 поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст.321 та ст.391 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.3 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 20.01.2020 державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 60 слідує, що позивач ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1.

Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196895991 формованого 20.01.2020 доводиться, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.

Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196894479 формованого 20.01.2020 доводиться, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що житловий будинок побудований в 1920 році, інші господарські будівлі та споруди побудовані в 1920, 1988 роках.

Довідкою № 390, виданою 13.07.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради стверджується, що в АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4, 1986 р.н., а фактично проживає ОСОБА_3, 1963 р.н., та ОСОБА_1, 1965 р.н.

Копією свідоцтва на право власності на житловий будинок від 11.06.1996 виданого виконкомом Острівецької сільської ради на підставі рішення виконкому Острівецької сільської ради народних депутатів № 20 доводиться, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 на праві приватної спільної (сумісної,часткової) власності належить ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних частинах.

Відповідно до копії договору дарування 2/3 часток житлового будинку від 29.04.2010 посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я.. ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_1 прийняла у власність 2/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_2.

Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26185995 виданого 21.05.2010 ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" доводиться, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 частини житлового будинку по вул. Довганюка,43 с. Острівець Городенківського району на підставі договору дарування/955/29.04.2010/Стефурак Н.Я., приватний нотаріус Городенківського РНО.

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим 20.08.1996 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. доводиться, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9. померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. яка складається з 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2. Відмітка ОКП "Коломийське МБТІ" свідчить про те, що в Коомийському МБТІ зареєстровано право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_2.

З довідки № 388, виданої 13.07.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради слідує, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Довідкою № 389, виданою 13.07.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради підтверджується, що в житловому будинку по АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, 1965 р.н.. та ОСОБА_3. 1963 р.н

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2019 року по справі № 342/986/19 (провадження 2/342/681/2019) розірвано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 01 травня 1984 року Острівецькою сільською радою Городенківського району, актовий запис № 2. Рішення набрало законної сили 08.01.2020.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 18.04.1986 відділом ЗАГС Приморського району м. Одеса стверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Актом опиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 14.07.2020 підтверджується, що житель с. Острівець ОСОБА_3, 1963 р.н., зловживає спиртними напоями, постійно спричиняє сварки із своєю колишньою дружиною, здійснює їй погрози, обзиває її нецензурними словами, перешкоджає їй проживанню у житловому будинку. Після їхніх спорів ОСОБА_1 неодноразово приходила до ОСОБА_11 ночувати, побоюючись його погроз.

Частиною 3 ст. 156 ЖК України передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє особу права користування займаним приміщенням. Відповідно дост. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Ст. 116 ЖК України визначено - якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (Пункт 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.1992) при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Про протиправну поведінку відповідача свідчить повідомлення начальника Городенківського ВП про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності 20.01.2020 за ч.1 ст.173-2 КУпАП; 02.06.2020 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 02.06.2020 за ч.1 ст.178 КУпАП, 02.06.2020 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 16.07.2020 за ч.2 ст.178 КУпАП. Також, ОСОБА_3 перебуває на профілактичних обліках городенківського ВП. як особа схильна до вчинення насильства в сім'ї та підсудний за ч.1 ст.126-1 КК України.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про виселення відповідача на підставі ст. 116 ЖК України, позивачі посилаються на те, що відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, ображає нецензуною лайкою, погрожує фізичною розправою та порушує правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку.

Отже, предметом даного позову є певна матеріально-правова вимога позивачів до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, а саме - заходами, передбаченими законом з метою припинення порушення суб`єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення. Обрання позивачем способу захисту свого цивільного права шляхом виселення відповідача, на думку суду, відповідає загальним засадам власника майна і його праву вимагати усунення будь-яких порушень цього права, хоча б ці порушення й не були поєднані з позбавленням володіння, як це передбачено статями 386,391 Цивільного кодексу України та статтею 47 Конституції України, а також положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивачі набули права власності на законних підставах і їх право власності є непорушним і підлягає захисту шляхом виселення відповідача та зобов`язання нечинити їм перешкод в користуванні їхнім майном.

В добровільному порядку на вимоги позивачів звільнити будинок відповідач не бажає. Отже, суд прийшов до переконання, що права позивачів щодо користування та розпорядження належним їм будинком підлягають захисту, на підставі ст.391 ЦК України, шляхом виселення відповідача з вказаного житлового будинку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим проживання з ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, перешкоджає позивачам здійснювати право власності на свій розсуд, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, перешкоди в користуванні належним їм майном шляхом виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 із житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області без надання іншого житлового приміщення та зняттям з реєстраційного обліку із житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_2.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_3.

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2.

Суддя: Гайдич Р. М.