Провадження № 2/484/104/21
Справа № 484/2992/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судового засідання - Туркалової І.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Первомайської міської ради Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2000 року належить 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побутових будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Первомайською нотаріальною конторою від 25.04.2000 року № 3-708 після смерті його батька ОСОБА_5 . Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0736 га, яка належала покійному ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017704, виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.03.1995 року № 82. Цільове призначення землі - для обслуговування житлового будинку. ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку не отримував і у договорі купівлі-продажу від 17.08.2000 року питання щодо переходу права власності земельної ділянки - взагалі не вирішувалось, оскільки чинне на той час законодавство цього не вимагало. Вважає, що в силу ст. 377 Цивільного кодексу України, разом з переходом права власності на 1/4 частину будинку, до нього перейшло і право власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою суду від 22.10.2020 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено ОСОБА_3 .

В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_2 не з`явились, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача - Первомайської міської ради Уколова О.О. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову відомі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, інвентаризаційну справу на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 17.08.2000 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2889. За цим договором, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купив 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зареєстрував своє право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017704, виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.03.1995 року № 82, земельна ділянка, площею 0,0736 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с.12).

ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку не отримував і у договорі купівлі-продажу від 17.08.2000 року питання щодо переходу права власності земельної ділянки - взагалі не вирішувалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.22).

Згідно спадкової справи, заведеної Першою Первомайською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 , спадщину після смерті останнього прийняв його син - ОСОБА_7 .

Водночас, заяв про залучення до участі в справі та про вступ до справи інших осіб - не надходило.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України).

Встановлено, що при переході права власності на житловим будинок, питання щодо набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку не вирішувалось.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , набувши право власності на 1/4 частину житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, набув також і право власності на земельну ділянку площею 0,0736 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017704, належну громадянину ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.03.1995 року № 82.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає по АДРЕСА_2 , до Первомайської міської ради Миколаївської області, , місцезнаходження вул. Грушевського, 3 в м. Первомайську Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає по АДРЕСА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0736 га, надану для обслуговування житлового будинку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017704, виданого громадянину ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.03.1995 року № 82, яка розташована по АДРЕСА_4 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2021 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря