Ухвала

26 січня 2021 року

м. Київ

справа № 295/5066/19

провадження № 61-277ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - ОСОБА_8 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, про вселення та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом про вселення та відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено вселити ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в будинок по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволено.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, яка містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що ОСОБА_1 є одинокою багатодітною матір`ю, яка діє в інтересах малолітніх дітей.

Відповідно до підпунктів в, г пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: якщо позивачами є: члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років.

Виходячи з наведеного вище, суд знаходить підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі підпунктів в, г пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, справу розглянуто за відсутності малолітніх дітей, в інтересах яких діє ОСОБА_1 (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник як на підставу касаційного оскарження посилається на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), при цьому не вказуючи щодо застосування якої норми права є необхідність викладення правового висновку Верховного Суду. З огляду на це, викладені обставини не є підставами касаційного оскарження в розумінні положень статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу № 295/5066/19 за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - ОСОБА_8 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, про вселення та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян