1Справа № 335/2062/20 2/335/157/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Заєзжай А.Ю.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут про захист прав споживача, зазначивши наступне.

Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, в тому числі з газопостачання. Вказані послуги позивачу надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут». У січні 2017 року за місцем проживання позивача було установлено твердопаливний котел, внаслідок чого було викликано представника відповідача, контролера з метою фіксації встановлення вказаного обладнання.

28.01.2017 року за вказаним викликом до місця проживання з`явився контролер відділу інспектування, яким було складено акт № . У вказаному акті контролером знято показання лічильника та зафіксовано факт встановлення та роботи твердопаливного котла.

Відповідно до інформації опублікованої на сайті відповідача та зазначеної в рахунку за газ та послуг з газопостачання, що надається відповідачем, одним з способів передання показників лічильника споживача є направлення смс повідомлення на номер 7104. Саме таким чином позивач передає показання лічильника. У січні 2020 року позивачем передано показання лічильника - 54716м.куб., а у лютому - 55266м.куб.

27.02.2020 року позивачем отримано рахунок від відповідача на сплату послуг. Відповідно до вказаного рахунку позивачу нараховано за січень 2020 року суму у розмірі 8483,16 (за 1445,54м.куб.). Також у рахунку зазначено, що у січні 2020 року проведено перерахунок, відповідно до якого позивачу також донараховано грошову суму у розмірі 3673,90 грн.

Однак, як вбачається з переданих показань лічильника, позивачем спожито лише 550 куб.м. Отже в отриманому рахунку позивача, відповідачем зазначаються неправдиві відомості в розділі показань лічильника, та як наслідок, суми, що підлягають до сплати за спожиті послуги з газопостачання.

Посилаючись на положення Правил постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2496, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, Закону України „Про житлово-комунальні послуги, позивач просить визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут щодо нарахування та виставлення заборгованості ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 ) за послуги з газопостачання за період січня 2020 року у сумі 12157,06 грн. незаконними, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут провести перерахунок послуги з газопостачання споживачем ОСОБА_2 за січень 2020 року відповідно до наданих та прийнятих показань лічильника.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ТОВ „Запоріжгаз Збут, як постачальник природного газу, не забезпечує облік природного газу, а лише здійснює розрахунок оплати вартості послуг газопостачання, відповідно до даних оператора ГРМ АТ „Запоріжгаз.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, в тому числі з газопостачання.

27.02.2020 року позивачем отримано рахунок від відповідача на сплату послуг. Відповідно до вказаного рахунку позивачу нараховано за січень 2020 року суму у розмірі 8483,16 (за 1445,54м.куб.). Також у рахунку зазначено, що у січні 2020 року проведено перерахунок відповідно до якого позивачу також донараховано грошову суму у розмірі 3673,90 грн.

Як стверджує позивач, з переданих позивачем на адресу відповідача показів лічильнику газу, позивачем спожито у січні 2020 року лише 550 куб.м.

Щодо доводів наведених сторонами у справі суд зазначає наступне.

На виконання вимог ст. 16 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу № 2467-VI від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 року) з 01.07.2015 року виконано відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу.

В зв`язку з цим з 01.07.2015 pоку AT „Запоріжгаз виконує функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої Ліцензії серія АЕ № 642479 та є оператором газорозподільної системи.

На виконання Закону України № 329-VIII від 09.04.2015 року НКРЕКП своєю Постановою від 30.09.2015 року № 2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824.

Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу).

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно пункту 3 та 4 глави 3 розділу V1 Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Пункт 5.2 Типового договору розподілу природного газу зазначає, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

З 01.07.2015 року ТОВ „Запоріжгаз збут отримало Ліцензію (дата прийняття рішення про переоформлення № 2247 від 01.09.2015 pоку), на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) усім категоріям споживачів, крім підприємств теплоенергетики.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) своєю Постановою від 30.09.2015 року № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827. Правила постачання природного газу регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Як встановлено п. 13 розділу III Правил постачання природного газу розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку (пункт 14 Правил постачання природного газу).

Таким чином, ТОВ „Запоріжгаз Збут здійснює діяльність з постачання природного газу відповідно до ліцензії від 01.09.2015 року № 2247 та з липня 2015 року ТОВ „Запоріжгаз Збут як постачальник природного газу не обліковує споживання природного газу, а лише здійснює розрахунок оплати вартості послуг з газопостачання. ТОВ „Запоріжгаз Збут отримує дані щодо обсягів споживання побутовими споживачами природного газу від ПАТ „Запоріжгаз.

ПАТ „Запоріжгаз виконує функції з розподілу природного газу відповідно до ліцензії серії АЕ №642479 і є оператором ГРМ.

Отже, відповідно до даних Оператора ГРМ АТ „Запоріжгаз, ТОВ „Запоріжгаз Збут здійснювало щомісячні нарахування вартості послуг з газопостачання.

За вказаних обставин, дії ТОВ „Запоріжгаз Збут не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси позивача, у частині неправильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії ПАТ „Запоріжгаз як оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок обліку природного газу, зокрема, за об`єктами споживання побутових споживачів.

Разом з цим, позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором ГРМ.

Як встановлено під час судового розгляду з пояснень представників сторін позивач не звертався до оператора ГРМ щодо перерахунку нарахованих обсягів природного газу.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що ТОВ „Запоріжгаз Збут не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через ПАТ „Запоріжгаз, тому за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними.

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених постановою НКРЕКП від 12.01.2015 року № 9, статті 16 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу та внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01.07.2015 року постачання природного газу здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Запоріжгаз Збут», а ПАТ «Запоріжгаз» виконує функції газорозподільного підприємства (оператора газорозподільних систем).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) від 01.10.2015 року № 758 ТОВ „Запоріжгаз Збут виконує обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам (населенню).

Отже, ТОВ „Запоріжгаз Збут не є суб`єктом, що здійснює облік газоспоживання, тому позовні вимоги позивача про визнання дії ТОВ „Запоріжгаз Збут незаконними щодо визначення в розрахунках за відповідний календарний місяць за період січня 2020 року заборгованості по об`єкту побутового споживача АДРЕСА_1 , у сумі 12157,06 грн. та зобов`язання провести перерахунок послуг з газопостачання за січень 2020 року відповідно до наданих та прийнятих показань лічильника, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Позивач не надав суду належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його позову, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут про захист прав споживача, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Геєць