Справа № 646/3916/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінській Т.В.,

представника відповідача адвоката Бочарова О.М.,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_1 ,

представник третьої особи адвоката Хряпинської С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 922 950,00 грн. (еквівалент 35 000,00 доларів США) шляхом реєстрації права власності на Ѕ нежитлових приміщень 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначає, що 22.05.2013 року, між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, оформлений розпискою, щодо надання ОСОБА_3 у безвідсоткову позику строком на 5 років, до 22.05.2018 року, грошові кошти в розмірі 279 755,00 грн., що становило еквівалент 35 000,00 доларів США, для придбання Ѕ нежитлових приміщень 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначив, позивач, вони домовились, що у разі несвоєчасного повернення грошей, позивач отримує право власності на зазначені приміщення. 23.05.2013 року відповідач придбав у власність Ѕ нежитлових приміщень 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а, 103-6, 103-8, що АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачем свої зобов`язання за договором, в строк визначений договором, не виконав, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідача - ОСОБА_1 та продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року за клопотанням третьої особи призначено судово-технічну експертизу, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляд по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бочарова О.М. не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, підтримала обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовної заяви.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 та її представник адвокат Хряпинська С.С. заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позовної заяви за необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд, заслухавши думки присутніх осіб, перевіривши доводи, викладені представником позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення представником третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що 22.05.2013 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у безвідсоткову позику, у розмірі 279 755,00 грн. (еквівалент 35 000 доларів США), на придбання нежитлових приміщень першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 22 .05.2018 року, що підтверджується розпискою за підписом ОСОБА_3 . Також сторони дійшли згоди, що у разі не повернення відповідачем грошових коштів, ОСОБА_2 має право звернути стягнення на нежитлові приміщення першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , які будуть ним придбані, про що також зазначили у розписці.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Яновою О.Є. за реєстровим № 1087, ОСОБА_3 придбав Ѕ частку у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а, 103-5б, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Ціна договору становила 279 755,00 грн., які еквівалентні 35 000 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.1993 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , виданого Палацом одруження «Центральний».

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від 23.05.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Яновою О.Є. за реєстровим № 1082, ОСОБА_1 надала згоду чоловіку ОСОБА_3 на купівлю за 279 755,00 грн. Ѕ частки у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а, 103-5б, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Ѕ частина нежитлових приміщень 1-го поверху № 103-1, 103-5, 103-5а 103-5б, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. А-1 загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року за клопотанням третьої особи призначено судово-технічну експертизу, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Як вбачається з висновку судової технічної експертизи документів №28433, сформованого 06.02.2020 року, вирішити питання стосовно часу (дати) та періоду часу виконання наданого Договору займу від 22.05.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не виявилося можливим у зв`язку з відсутністю науково обґрунтованих методик по встановленню абсолютного часу та періоду часу виконання записів чорнилом.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц в якій вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. Письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_3 отримав 22.05.2013 року від позивача ОСОБА_2 грошові кошти за розпискою, що підтверджується оригіналом розписки, оскільки розписка підтверджує як укладення договору позики так і отримання від кредитора певної грошової суми або речей, окрім цього, зміст розписки містить відомості про умови та наслідки невиконання боржником грошового зобов`язання у вигляді звертнення стягнення на нежитлові приміщення 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилання третьої особи ОСОБА_1 на те, що зазначені приміщення було придбано під час шлюбу з ОСОБА_3 та є спільною сумісною власністю подружжя вважаються передчасним через відсутність відповідного судового рішення про визнання вищевказаного нежитлового приміщення спільною сумісною власністю з урахуванням джерела коштів, які використовувалися на його придбання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, а також відповідні наслідки у разі неналежного та несвоєчасного виконання зобов`язання, тому враховуючи, що зобов`язання перед позикодавцем позичальником не виконані, кошти, отримані у позику, не повернуті, приймаючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, а також з урахуванням встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності правочину наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 204, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, ст. ст. 2, 13, 15, 23, 76, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , суму боргу в розмірі 922 950,00 грн.(що еквівалентно 35 000,00 доларів США) шляхом реєстрації права власності на Ѕ нежитлових приміщень 1-го поверху №103-1, 103-5, 103-5а, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. А-1 загальною площею 91,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 9 229,50 грн.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, що на заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя -