Справа № 463/6643/18 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/3294/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мікуш Ю.Р.

суддів : Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 паро відвід суддів Львівського апеляційного суду Савуляка Р.В. та Приколоти Т.І. у справі за позовом Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, повернення нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач Львівський національний університет імені Івана Франка звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування майна будинку АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт вказаного нерухомого майна, повернення цього нерухомого майна в оперативне управління позивачу.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив представник Львівського національного університету імені Івана Франка адвокат Ящинський А.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 січня 2021 року справу призначено до розгляду на 11 год.30хв. 08 лютого 2021 року.

21 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддям Приколоті Т.І., Савуляку Р.П.

В обґрунтування заяви про відвід зазначає, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До таких обставин заявник відносить написання дисертації на здобуття ступеня кандидата юридичних наук та її захист у ЛНУ імені Івана Франка суддею ОСОБА_2 , а також перебування судді Савуляка Р.В. у трудових відносинах з позивачем, що на думку заявника свідчить про можливі дружні стосунки з керівництвом університету. Також зазначає, що оскільки дружина судді Савуляка Р.В. працює в системі освіти , а саме у відділі освіти Червоноградської міської ради він може бути прихильним до вирішення справи на користь ЛНУ імені Івана Франка.

Відвід судді Приколоті Т.І. обґрунтовує тим, що йому відомо про її участь у круглих столах та конференціях організованих в ЛНУ імені Івана Франка на яких вона мала можливість завести зв`язки з керівництвом ЛНУ імені Івана Франка, крім цього, йому відомо, що суддя Приколота Т.І. перебуває у дружніх стосунках з багатьма викладачами та керівництвом юридичного факультету ЛНУ імені Івана Франка, з якими часто спілкується. Також, зазначає, що дочка судді Приколоти Т.І. працює в системі освіти , а саме в Львівському національному медичному університеті імені Д.Галицького, а тому суддя Приколота Т.І. може бути прихильною до вирішення справи на користь ЛНУ імені Івана Франка.

Як приклад необ`єктивності та неупередженості зазначених суддів наводить розгляд його апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 15 листопада 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак жодних доказів про неупередженість чи необ`єктивність суддів Приколоти Т.І. та Савуляка Р.В. заявником не надано.

Зазначені відповідачем обставини для відводу щодо захисту дисертації суддею Савуляком Р.В. у ЛНУ імені Івана Франка не є підставою для відводу, оскільки такий відбувся в 2011 році, тобто десять років тому та не свідчить про необ`єктивність чи неупередженість судді.

Інші обставини зазначені відповідачем щодо судді Савуляка Р.В. є лише припущенням, так як жодних доказів про дружні стосунки з керівництвом університету, а також зацікавленість судді у вирішенні справи на користь позивача через колишні свої трудові відносини до заяви не додано.

Не є підставою для відводу трудові відносини дружини судді Савуляка Р.В. у системі освіти, оскільки такі доводи носять лише загальний характер та жодним чином не відносяться до даної справи.

Твердження заявника про участь судді Приколоти Т.І. у круглих столах та конференціях організованих ЛНУ імені Івана Франка, а також про дружні стосунки з викладачами та керівництвом університету теж не підтверджені жодними доказами, а трудові відносини дочки судді Приколоти Т.І. у системі освіти не мають жодного відношення до даної справи.

У п.4.2 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» зазначено, що

судді вільно здійснюють діяльність за межами свого суддівського мандата, в тому числі діяльність, яка є уособленням їхніх громадянських прав. Ця свобода не може бути обмежена, до тих пір поки така стороння діяльність не стане несумісною з упевненістю в неупередженості або незалежності або ж з його готовністю ретельно займатися в належні терміни поставленими перед ним питаннями.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Покликання в заяві про відвід на упередженість суддів Приколоти Т.І. та Савуляка Р.В. зводяться до незгоди відповідача з постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Відповідно наведені мотиви відводу не свідчать про упередженість суддів при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст.36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Відвід суддям Приколоті Т.І., Савуляку Р.В. визнати необгрунтованим.

Питання вирішення відводу передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк