Провадження № 2/638/2452/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Семіряд І.В. розглянувши у письмову провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому Семіряд І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності доходу та поділ доходу у рівних частках,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова судді Семіряд І.В. знаходиться зазначена цивільна справа.

25.01.2021, через канцелярію суду, позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Семіряд І.В. В обґрунтування заяви позивач вказує, що йому стало відомо, що його матір`ю ОСОБА_5 , позивачем у справі 638/5546/20, відносно судді ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя направлена скарга, в якій порушується питання про притягнення суді до дисциплінарної відповідальності у вид подання про звільнення з посади судді. На думку ОСОБА_1 викладені обставини ставлять під сумнів неупередженість та об`єктивність судді Семіряд І.В. при розгляді справи 638/16147/20. У зв`язку з чим позивач просить відвести суддю Семіряд І.В. від розгляду цивільної справи 638/16147/20.

За правилами ч. 7,8 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зважаючи на те, що кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі та коли у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів у неупередженості судді.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Хоча та обставина, що матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в межах справи 638/5546/20 подала скаргу до Вищої ради правосуддя на дії судді Семіряд І.В. не впливає на неупередженість судді при розгляді справи 638/16147/20 та не свідчить про особисту зацікавленість в результатах її розгляду, проте задля усунення сумнівів у сторін щодо безсторонності та неупередженості суду, який розглядатиме цю справу та з урахуванням того, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені, з метою запобігання та уникнення будь-яких можливих суб`єктивних сумнівів позивача по справі щодо об`єктивності і неупередженості суддя приходить до висновку про доцільність відведення судді Семіряд І.В. від розгляду справи 638/16147/20 та направлення справи до канцелярії суду для повторного автоматизованого перерозподілу справ між суддями для її розгляду в іншому складі суду, відповідно до ст.14 ЦПК України.

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Семірд І.В. від розгляду справи №638/16147/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності доходу та поділ доходу у рівних частках .

Передати справу №638/16147/20 для визначення складу суду, відповідно до вимог ст. ст. 14 ЦПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Семіряд І.В.