Провадження 2/557/107/2021
Справа 557/1483/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Лисанець М.В.,

номер справи 557/1483/20,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що в шлюбі із відповідачем у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте відповідач вже декілька місяців ухиляється від обов`язку утримувати дитину та не надає жодної матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, так як працює на посаді інженера у ПрАТ «Рівнеобленерго».

Оскільки позивач самостійно не має можливості забезпечити доньці належне утримання у повному та достатньому для її віку обсязі, тому остання, посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 84, 150, 180-182 Сімейного кодексу України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від отримуваних ним доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законодавством на одну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-які інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач 24 грудня 2020 року подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності, в якій також зазначила, що позов підтримує та просить такий задовольнити.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Рівненьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (арк. спр. 5) та згідно даних паспорта позивача (арк. спр. 3) і повідомлення УДМС в Рівненській області від 26 листопада 2020 року (арк. спр. 9) подружжя проживає за однією адресою.

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Тучинської сільської ради Гощанського району Рівненської області 25 червня 2018 року (арк. спр. 4), від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, вказуючи на наявність підстав для стягнення аліментів, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання обов`язку утримувати дитину, регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1-) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - відсутності домовленості між батьками дитини щодо визначення розміру аліментів, суд вважає, що порушене право позивача, на утриманні якої знаходиться дитина, підлягає захисту шляхом постановлення рішення про стягнення аліментів.

При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не спростовані відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних щодо наявності у платника аліментів зобов`язань утримувати інших осіб, відсутність негативних даних щодо його стану здоров`я та матеріального становища, погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів.

При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

За наведених обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення.

При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 180-182, 183 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивач у поданому позові.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне проводити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у визначеному судом розмірі з 17 листопада 2020 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрваного на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Суддя Ю.В. Оленич