Провадження № 2/686/6352/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.11.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Гузовій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів, які були сплачені в якості авансу за попереднім договором купівлі-продажу колісного транспортного засобу, а також 3 % річних за користування коштами, посилаючись на те, що передав в якості авансу відповідачу грошові кошти в рахунок укладення в подальшому договору купівлі продажу транспортного засобу. Зобов`язання у строк не виконане, від повернення авансу відповідач відмовляється, а тому позивач вимушений звернутися до суду про стягнення авансових коштів.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

У судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності, а також відзиву на позов не надав.

За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 29 липня 2019 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 аванс у розмірі 3600 грн., з метою укладання в подальшому договору купівлі продажу транспортного засобу марки Рено кенго 2009 року до 09 серпня 2019 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою.

11.08.2019 року було пригнано автомобіль, який не відповідав технічному стану, погодженого сторонами, а тому ОСОБА_1 додатково передав ОСОБА_2 ще аванс у розмірі 1900 дол.США, що підтверджується власноруч написаною розпискою 23 серпня 2019 року. До даного часу відповідач не вчиняв жодних дій щодо виконання зобов`язання чи повернення розміру авансу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою.

Згідно зі статтею 570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком (ст. 571 ЦК), зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Суд вважає, оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що сума яка названа в розписках завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених ст. 570 ЦК, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача щодо повернення коштів, отриманих як аванс у розмірі 3600 Євро., 1900 дол. США., що становить еквівалентно курсу НБУ станом на 22.11.2021 року 3600 (три тисячі шістсот) Євро. - 107892 грн., 1900 дол. США - 50464 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому вище зазначена сума авансу та 3% річних у розмірі 10519,84 грн. підлягає до стягнення з відповідача.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог, що еквівалентно 158356 грн., та підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 1583,56 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) який зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) борг у розмірі 3600 (три тисячі шістсот) Євро., що еквівалентно 107892 грн., 1900 дол. США, що еквівалентно 50464 грн. та 3% річних у сумі 10519,84 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 1583,56 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. Стефанишин