Справа № 539/4722/19
Провадження № 2/539/5/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
прокурора - Пістун К.О.,
представника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Псьол Є.А.,
представника відповідача Лисенка А.Ф.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Позов мотивовано тим, що до Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області 10.10.2018 року надійшло звернення від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо порушення земельного законодавства з проханням притягнути винних осіб до відповідальності та повернення земельних ділянок у державну власність.
Прокурор вважає, що земельна ділянка підлягає витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки передача у власність громадян ділянок поза волею власника в особі уповноваженого органу державної влади, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області порушує права та інтереси держави.
Крім того в позові зазначено, що необхідність захисту інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою розпоряджатися оспорюваною земельною ділянкою, покладає на прокуратуру обов`язок представництва інтересів держави в суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України, оскільки набуття відповідачем права приватної власності на об`єкт державної власності з порушенням встановленого законом порядку та поза волею власника фактично позбавляє державу в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області можливості виділити, користуватися та розпоряджатися державним майном. Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями із порушенням встановленого порядку надання земель в приватну власність і є підставою для вжиття заходів прокурорського реагування, у тому числі й шляхом звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Позивач вказує на те, що даний позов пред`являється Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у зв`язку з не вжиттям заходів вказаним органом повноважень щодо повернення незаконно відчуженої земельної ділянки державної власності.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.12.2019 року відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2020 року провадження у справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2020 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Лисенко А.Ф. заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що Першим заступником керівника Лубенської міської прокуратури не додано до позовної заяви будь-яких доказів про те, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області позбавлено можливості самостійно звернутися до суду для захисту своїх прав, оскільки управління являється окремим органом, який здійснює відповідні функції у питаннях регулювання земельних відносин в Україні і має не малий штат працівників, які мають можливість захищати права та інтереси у виниклих спірних відносинах, підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави відсутні.
Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача, вважає, що в даному випадку є підстави для здійснення представництва інтересів держави прокурором.
Представник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача. Заперечував те, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області неналежним чином здійснює захист інтересів держави. Необхідність представництва інтересів прокурором пов`язана з відсутністю коштів на сплату судового збору. Також пояснив, що в ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є юридичне управління, штатна кількість працівників якого складає 19 осіб.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Всупереч наведеним нормам ЗУ «Про прокуратуру» позивач в даному випадку не обгрунтував належним чином та не надав належних та допустимих доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовилося чи позбавлене можливості звернутися до суду для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Також позивачем не надано доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не могло самостійно звертатися до суду або того, що існували об`єктивні перешкоди для цього. Натомість, позивач у позовній заяві вказує на те, що територіальний орган Держгеокадастру до суду з питанням витребування земельної ділянки упродовж тривалого часу не звертався, а звернувся до прокуратури Полтавської області з листом від 05.10.2018 року, в якому проінформував про можливе вчинення порушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності та повернення земельних ділянок у державну власність.
В судовому засіданні встановлено, що в структурі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області є юридичне управління, штатна кількість працівників якого налічує 19 осіб. Представник вказав, що єдиною причиною того, що ГУ Держгеокадастру не зверталося до суду із позовом є відсутність коштів на оплату судового збору, при цьому не надавши доказів відсутності фінансування.
Однак, слід відмітити, що положення ЗУ «Про прокуратуру» не містять такої підстави для представництва інтересів держави в цивільному процесі як інформування прокуратури державним органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави, про можливе вчинення порушення, так само як і не містить такої підстави як відсутність коштів на оплату судового збору.
Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему щодо наявності підстав для представництва інтересів Держави органами прокуратури, зробила наступні правові висновки щодо застосування норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», які викладені у пунктах 79-81 вказаної постанови від 26.05.2020 р.: Прокурор звертаючись до суду в інтересах держави повинен обов`язково дотриматись порядку встановленого абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: а) направити попередньо, до звернення до суду до відповідного суб`єкта владних повноважень лист про намір звернутися до суду, б) дочекатися протягом розумного строку реакції або відсутності реакції відповідного органу на отриманий лист прокурора, в) і вже тільки потім подати відповідний позов до суду за наявності бездіяльності компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу була визначена колегією суддів, як те «що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк». При цьому колегія суддів відзначила, що «розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо».
Цілком логічним є те, що направлення прокурором саме попередньо до звернення до суду листа до відповідного суб`єкта владних повноважень «фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення». І якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 83 постанови від 16.05.2020 р. у справі №912/2385/18 зробила наступний висновок щодо правових наслідків виявлення судом формального підходу прокурора до виконання обов`язку, передбаченого абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»: «Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України». Велика Палата Верховного Суду своїм правовим висновком наголосила на важливості дотримання прокурором положень абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо порядку повідомлення уповноваженого органу про намір звернутися до суду від його імені для захисту інтересів держави. Будь-який суб`єкт владних повноважень є юридичною особою з власною правосуб`єктністю, яка з огляду на принцип розподілу влад не повинна порушуватися жодним з органів всупереч закону. Будь-яка особа, до якої звернувся з позовом Прокурор, який знехтував встановленим спеціальним законом порядком, повинна розраховувати на те, що суд буде вважати подання такого позову неповноважною особою.
30.10.2019 року Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури направив лист на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавскій області, в якому повідомив про те, що відновити становище, яке існувало до порушення інтересів держави, можливо шляхом витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Просили повідомити про розгляд листа та вжиті заходи. Також в даному листі було приведено положення ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».
Навіть якщо розцінювати вказаний лист як лист про намір звернутися до суду, доказів отримання вказаного листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не надано. Натомість, вже 04.12.2019 року прокурор звернувся з позовом до суду, що не можна вважати розумним строком, протягом якого прокурор повинен дочекатися реакції або відсутності реакції відповідного органу на отриманий лист.
Прокурор в жодному разі не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
Відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляд, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
При таких обставинах, суд вважає за розумне залишити позовну заяву Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області без розгляду, роз`яснивши позивачу його право на повторне звернення до суду.
Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.01.2021 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова