Справа № 952/37/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді Яценка Є. І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про арешт коштів боржника, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, ОСОБА_2 -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. щодо винесення ним постанови про арешт коштів боржника від 11.01.2021 ВП № 56045925 та просив її скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти пенсію, що міститься на його картковому рахунку, який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із невиконанням у добровільному порядку заочного рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.08.2016 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 254 009 грн 51 коп. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесена постанова про арешт коштів боржника від 11.01.2021 (ВП № 56045925), якою накладено арешт на його грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті ним після винесення цієї постанови.

З огляду на те, що картка/рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» має спеціальний режим використання, оскільки на вказаний рахунок зараховуються виплати Пенсійного фонду (пенсія) та виплати соціального фонду (субсидія), та у разі виконання АТ КБ «Приват Банк» вищевказаної постанови приватного виконавця, ОСОБА_1 буде позбавлений єдиного джерела доходів, а тим самим засобів до існування.

На скаргу ОСОБА_1 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. 22.01.2021 надав заперечення в яких зазначено, що ним 23.03.2018 на підставі заяви ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56045925 з примусового виконання виконавчого листа № 620/496/16-ц від 23.08.2016 виданого Зачепилівським районним судом Харківської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 254 009 грн 51 коп. 11.01.2021 р. винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, яку направлено для виконання до банків, в тому числі і до АТ КБ «ПриватБанк». 18.01.2021 р. до приватного виконавця надійшла заява боржника про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача. 18.01.2021 р. винесено постанову про закінчення вищевказаного виконавчого провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи приписи ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», арешти, що були накладені під час примусового виконання рішення в рамках даного виконавчого провадження не знімались, у зв`язку із нестягнутими основною винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження. Крім того, приватний виконавець у запереченні зазначив, що після направлення до АТ КБ «ПриватБанк» постанови про арешт коштів боржника, банк не повідомив про цільове призначення рахунку боржника, не повернув постанову виконавця без виконання. Також, на думку приватного виконавця, пенсійні виплати не є виплатами, на які за приписами ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення. Тому, приватний виконавець Близнюков Ю.В. вважає свої дії, в рамках виконавчого провадження № 56045925 правомірними та зазначив у запереченні про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчив матеріали скарги та наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження № 56045925 з примусового виконання виконавчого листа № 620/496/16-ц виданого Зачепилівським районним судом Харківської області 23.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 254 009 грн 51 коп.

Суд встановив, що 11.01.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. у ВП № 56045925 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Суд також встановив, що 18.01.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. у ВП № 56045925 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою боржника ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2 .

Крім того, судом встановлено, що 18.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. у ВП № 56045925 було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 25 297 грн 67 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження ( …крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем) … арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 повинен був повідомити, що на рахунок, на який накладено арешт надходять кошти цільового призначення (пенсія та соціальні виплати).

Крім того, як вбачається із постанови про арешт коштів боржника від 11.01.2021 року зазначалось, вона містить пряму заборону щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки АТ КБ «ПриватБанк»від 14.01.2021 р. №Q8JCUGREKT23VP48 вбачається, що у скаржника ОСОБА_1 є картка/рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкритий у АТ КБ «Приват Банк», на який зараховуються виплати Пенсійного фонду, пенсія та виплати Соціального фонду (субсидія) відповідно до угоди №SAMDNFF71.

Суд також встановив, що згідно листа Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) №19.21-79/80 від 14.01.2021 (який міститься в матеріалах справи) на виконанні у даному відділі перебуває зведене виконавче провадження АСВП №52358046 про стягнення із ОСОБА_1 на користь КС «Опора» боргу. Стягнення по даному виконавчому провадженню проводиться згідно постанови державного виконавця №52493407 від 30.08.2017 р. з пенсії боржника в Красноградському об`єднаному управлінні ПФУ по 20% доходу щомісячно.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок скаржника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія, яка є єдиним джерелом його існування та соціальні виплати (субсидія) - тобто кошти цільового призначення, а також те, що з пенсії скаржника ОСОБА_1 вже здійснюється граничний розмір -20% її відрахування на погашення іншого боргу та, враховуючи, що стягнення основної винагороди приватного виконавця не відноситься до видів стягнення (ч.2 ст. 70 Закон України «Про виконавче провадження»), які передбачають можливість збільшення граничного розміру стягнення з пенсії ОСОБА_1 , суд вважає вимоги скаржника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з метою відновлення порушених оскаржуваною постановою прав скаржника на соціальний захист.

Керуючись статтями 447-453, 259, 260, 353,354, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про арешт коштів боржника, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 11.01.2021 року у виконавчому провадженні №56045925 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 - скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвала суду, може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко