Провадження № 2-з/537/6/2021
Справа № 537/347/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд зупинити примусове стягнення за виконавчим написом №40910, виданим 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 34 689 грн. 32 коп., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., виконавче провадження №63930505.

Вимоги заяви мотивовані тим, що 04 січня 2021 року заявник ОСОБА_1 за місцем роботи дізналась про наявність постанови приватного виконавця Клітченко О.А. у виконавчому провадженні №63930505 про звернення стягнення на її доходи при примусовому виконанні виконавчого напису №40910 від 08 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з заявника на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 34 689 грн. 32 коп.

ОСОБА_1 вказує, що будь яких договірних відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» вона не має, у постанові приватного виконавця вказано адресу в місті Києві, де заявник ніколи не проживала та не була зареєстрована. Зазначений виконавчий напис заявник вважає таким, що вчинено приватним нотаріусом безпідставно та з порушенням ряду вимог чинного законодавства. Враховуючи наявний, на думку заявника, спір між сторонами, вона має намір звернутись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказує, що наразі існує обґрунтована необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову до його пред`явлення, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав та інтересів, за захистом яких вона має намір звернутись до суду. Окрім того, заявник вважає стягнення сум із її заробітної плати, які наразі проводяться, передчасними, оскільки остаточне рішення судом не прийнято.

Згідно частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 6, 10 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно частини 3 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту статей 149 153 Цивільного процесуального кодексу України, під забезпеченням позову слід розуміти як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Види забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, заявником на підтвердження викладених в заяві про забезпечення позову обставин щодо існування спору суду надано лише один документ, а саме копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП№63930505, винесену 21 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., що позбавляє суд встановити існування наведених вище підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб, відомості щодо фактичного стягнення грошових коштів за вказаною постановою відсутні.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заявлених ОСОБА_1 заходів забезпечення позову у виді зупинення примусового стягнення, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Д.О. Зоріна