Справа № 352/2271/21
Провадження № 2/352/1040/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

01.11.2021 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. В даному шлюбі у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03.05.2013 нею було змінено ім`я з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . Зазначає, що з 03.05.2013 вона не проживає разом із відповідачем, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Їх стосунки розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, сімейні цінності. Подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її та дитини інтересам.

Ухвалою суду від 03.11.2021 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 18.11.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 04.09.2010 серія НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1281 (а.с.3).

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження виданого 14.12.2012 серія НОМЕР_2 (а.с.4).

Як вбачається із копії свідоцтва про зміну прізвища виданого 03.05.2013 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_1 (а.с.8).

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції , про що складено актовий запис №1281, слід розірвати.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов та не заперечував, щоб після розірвання шлюбу дитина проживала з матір`ю, а відтак сторони дійшли згоди щодо її місця проживання, малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати з матір`ю.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Водночас суд зазначає, що згідно ст. 113 СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До матеріалів справи не додано документи, що свідчать про понесення позивачем витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908 грн 00 коп.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454 грн 00 коп.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 454 грн 00 коп судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1281, - розірвати.

Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп судового збору.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп, відповідно до квитанції від 01.11.2021 №0.0..1.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Рішення складене в повному обсязі 26.11.2021 року у зв`язку з перебуванням судді Гриньків Д. В. у щорічній відпустці у період з 22.11.2021 по 25.11.2021.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ