Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2021р. Справа 642/1111/20 Провадження №2/642/202/21
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Водолажко В.О.;

За відсутності позивача Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету, як орган опіки та піклування, відповідачки ОСОБА_1 , які заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету, як орган опіки та піклування до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звертаючись до суду заявляє позовні вимоги до відповідоча, а саме:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інд. номер платника податків НОМЕР_1 ), на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадного банку України, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

В мотивуванні заявленого змісту позовних вимог позивач вказав, до служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Холодногірському району) надійшло клопотання від служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області щодо порушення питання про позбавлення батьківських прав одинокої матері, ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2014 року народження.

Мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 18.06.2015 року. Ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 .

Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Дитина зареєстрована разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 тривалий час разом з малолітнім сином ОСОБА_3 проживала на території Зміївського району у співмешканця, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , та від співмешканця народила ще одну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого було встановлено батьківство ОСОБА_4 . У травні 2018 року ОСОБА_1 поїхала до Харкова, залишивши двох дітей на свого співмешканця. По теперішній час мати долею дітей не цікавиться, матеріально дітей не підтримує, зв`язок з нею відсутній.

Відповідно до інформації Комунального закладу «Зміївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Зміївської районної ради Харківської області від 16.07.2019, родина ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 не перебуває на обліку закладу, ніяких повідомлень стосовно цієї родини з боку суб`єктів соціальної роботи до вказаного закладу не надходило.

Згідно з довідкою Зміївського відділу поліції від 19.08.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , з травня 2018 року місце мешкання ОСОБА_1 невідомо, за базою даних поліції в розшуку вона не значиться.

Відповідно до акту обстеження від 11.11.2019, представниками Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області встановлено, що за місцем проживання родини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , без матері проживають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2014 року народження та ОСОБА_5 , 2015 року народження.

Згідно з листом управління соціального захисту населення Зміївської РДА Харківської області від 13.01.2020, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні та отримувала державну допомогу при народженні дитини та допомогу одинокої матері у період з серпня 2014 року по квітень 2018 року.

Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області листом від 24.01.2020 повідомлено, що на території сільської ради відсутні дошкільні дитячі заклади, в зв`язку з чим, малолітній ОСОБА_7 , 2014 року народження не мав можливості відвідувати дитячий заклад.

Листом КНП «Зміївський районний центр первинної медико-санітарнбї допомоги» Зміївської РДА від 27.01.2020 надана інформація, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарів загальної практики сімейної медицини не задекларований.

В лютому 2020, при обстеженні умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , спеціалістами ССД по Холодногірському району встановлено, що одинока мати - ОСОБА_1 , 1992 року народження, разом з дитиною ОСОБА_8 , 2014 року народження за вказаною адресою зареєстрована, але тривалий час не проживає. ОСОБА_1 не спілкується зі своєю матір`ю (бабусею дитини) ОСОБА_9 , родинні стосунки з родичами не підтримує.

У своєму поясненні від 13.12.2019 бабуся, ОСОБА_9 , 1973 року народження, пояснила, що вона зареєстрована та проживає разом із сином, ОСОБА_10 , 2001 року народження, за вищевказаною адресою. Також за цією адресою зареєстрована її дочка, ОСОБА_1 , 1992 року народження, та малолітній онук, ОСОБА_7 , 2014 року народження, які в її родині не проживають. Бабуся пояснила, що її донька ОСОБА_1 , в 16 років народила першу дитину- сина ОСОБА_11 , вихованням та утриманням дитини не займалась, постійно зникала з дому, залишала дитину з нею. З цих підстав у 2011 році ОСОБА_1 , позбавлена батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_11 . Дитина у подальшому була усиновлена.

Бабусі, ОСОБА_9 , відомо, що її малолітній онук, ОСОБА_7 , 2014 року народження, знаходиться в родині співмешканця матері, ОСОБА_4 . Місце знаходження дочки, ОСОБА_1 , їй невідомо, останній раз вона бачила дочку в травні 2018 року. Також, ОСОБА_9 зазначила, що на теперішній час не має можливості встановити опіку над малолітнім онуком ОСОБА_8 , за сімейними обставинами.

У своїх поясненнях від 17.01.2020 співмешканець ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та його батько, ОСОБА_12 , пояснили, що в їх родині за адресою: АДРЕСА_2 з середини 2016 року проживала ОСОБА_1 з двома малолітніми дітьми: ОСОБА_8 , 2014 року народження, та ОСОБА_13 , 2015 року народження. До того ОСОБА_14 разом зі співмешканцем ОСОБА_4 знімали житло у місті Харкові. У квітні 2018 року ОСОБА_1 поїхала на день народження до своєї матбрі, ОСОБА_15 , у м. Харків і до теперішнього часу не повернулась. Після того як мати, ОСОБА_1 , залишила їх родину, вона дітьми не цікавилась, не приїздила, на зв`язок не виходила. ОСОБА_7 дитячий дошкільний заклад не відвідував, у сімейного лікаря не зареєстрований. В родині ОСОБА_6 не заперечують проти проживання ОСОБА_3 разом з ними до надання відповідного статусу та вирішення форми влаштування дитини. Можливості встановити опіку над ОСОБА_8 не мають.

Своєю свідомою поведінкою, а саме цинічним нехтуванням батьківськими обов`язками мати, ОСОБА_1 , систематично порушу є права та інтереси дитини.

Вказані порушення прав дитини з боку матері, без необхідного захисту порушених прав, можуть призвести в подальшому до негативних наслідків у житті дитини.

Відповідно до ст. 8, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у п. 16 Пленуму № 3 від ЗО березня 2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня ,2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За клопотанням ССД по Холодногірському району на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, яке відбулось 18.02.2020 року, було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_1 , відносно малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Комісією було ухвалено: Вважати доцільним позбавлення батьківських прав, ОСОБА_1 , відносно малолітнього, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на утримання дитини.

Вищевикладене підтверджує, що мати, ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання батьківських обоє 'язків, щодо навчання дитини, підготовки її до самостійного життя, своєчасного лікування дитини, не створює умов для отримання дитиною освіти та розвитку. ОСОБА_1 не створює належних умов для проживання і виховання дитини в її родині.

Відсутність спілкування, безпосереднього контакту з дитиною беззаперечно свідчить про свідоме небажання відповідача брати участь у вихованні дитини, її розвитку, пізнанні внутрішнього світу, усвідомлення, розуміння інтересів та світосприйняття дитини, що є проявом байдужості відповідача до дитини, додатково підтверджує ухилення відповідача від всебічного піклування про дитину, свідчить про свідоме, винне ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Позивач на позові наполягав який визнав відповідач.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має-право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Частиною 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

П.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ! 5 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За вимогами статті 164 ч.2 п. 2 СК України якими визначено право одного із батьків або інших осіб особу позбавити батьківських прав якщо:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтями 180, 183, 191 СК України передбачено: Батьки зобов`язані утримувати дітей до дня їхнього повноліття. Частки заробітку матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Час подачі позовної заяви про стягнення аліментів є часом з якого проводиться стягнення аліментів.

Також статтею 193 ч.3 СК України передбачено: За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Керуючись ст. ст.4, 7, 9, 10, 12, 13, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 273, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Департамента служби у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету, як орган опіки та піклування до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інд. номер платника податків НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадного банку України, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 908грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М.Євтіфієв