Справа № 426/8106/20
28 січня 2021 року м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Бурдун Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Горшкової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору по поверненню кредитних коштів, остання станом на 06.10.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 196344,98 грн., з яких:
- загальна заборгованість за кредитом 153127,15 грн.;
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 196344,98 грн та судові витрати у розмірі 2945,17 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.65).
Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.1 ст.1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитероористичної операції" (а.с. 55-56,61-62). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подала, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди представника позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
28 січня 2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду.
Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Нараховані у порядку, передбаченому цим договором (розділ ІУ), проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту.
Тобто вказаним договором сторони встановили графік погашення платежів.
Надання відповідачу кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №4028 від 25 липня 2013 року (а.с.9).
Відповідно до положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, достатніми та достовірними є докази, на підставі яких можливо встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.89 ЦПК України).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За змістом положень ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Положеннями ст.625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання частини другої цієї статті, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Тобто після припинення встановленого строку кредитування права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, згідно якого їй було надано кредит строком до 25 липня 2020 року. Заборгованість за тілом кредиту становить 153 127,15 грн.
Згідно із п.7.1 кредитного договору була встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування , та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов`язань за кожен день порушення виконання зобов`язання.
Вимоги про стягнення пені, передбаченої договором позивач не заявляв.
Натомість просить стягнути інфляційні втрати і 3% річних, нарахування яких здійснив за період з 06.10.2017 року по 06.10.2020 року.
Кредитним договором сторони встановили графік погашення платежів. Який відповідачем був порушений. Вимог про дострокове погашення кредиту кредитодавець не пред`являв.
Оскільки строк кредитування визначений у договорі закінчився 25.07.2020 року, то стягнення передбачених ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат і 3% річних можливо здійснити тільки починаючи з 26.07.2020 року.
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляційна суму боргу;
- час прострочення у неповному місяць і менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат і 3% річних на прострочену суму боргу підлягають частковому задоволенню. Ці компенсаційні витрати мають бути стягнуті за період з 26.07.2020 року по 06.10.2020 року (73 дні).
За підрахунком суду 3% річних за цей період буде становити 916,25 грн.
Загальний індекс інфляції за період липня 2020 року вересень 2020 року становить 100,3%. Сума інфляційних втрат за цей період за підрахунком суду становить 459,38 грн.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 154502,78 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 153127,15 грн., інфляційні втрати 459,38 грн. та 3% річних у розмірі 916,25 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №4821 від 12 жовтня 2020 року про сплату судового збору загальною сумою 2945,17 грн ( а.с. 1). Враховуючи те, що задоволено 78.69% відсотків позовних вимог (196344,98 грн. від 154502,78 грн. складає 78,69%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 2317,55 грн. (2317,55 грн. х 78,69 % : 100).
Керуючись ст.ст.4,10,12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Т. А. Бурдун