Справа № 465/3309/17 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3174/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Савчук Г.В.

з участю представника АТ «Сбербанк» адвоката Лаєнко П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові в режимі відеоконференції цивільну справу №465/3309/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

06.06.2017 року позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту в сумі 1 713 243,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до умов кредитного договору від 28.03.2012 року банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на загальну суму 570 000,00 грн. строком до 26.03.2032 року. Відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов"язань. Станом на 23.05.2017 р. відповідач допустив заборгованість в сумі 1 713 243,51 грн., яка складається з наступного 491 950,05 грн.- заборгованість за кредитом, 299 663,12 грн.-заборгованість по процентах за користування кредитом, 674 855,95 грн.- пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 246 774,39 грн.- пеня за прострочення сплати процентів за користуавння кредитом. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також судові витрати.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (м. Київ, вул. Володимирська 46, ) заборгованість по кредитному договору №10264-ФО/2012/21 від 28.03.2012р. в сумі 1 713 243 (один мільйон сімсот тринадцять тисяч двісті сорок три) гривень 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (м. Київ, вул. Володимирська 46, ) судові витрати в розмірі 25 698 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 65 коп. (платіжне доручення №39991997 від 30.05.2017р.).

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Ухвалюючи рішення, суд порушив норми процесуального та матеріального права. Процесуальні порушення полягають у тому, що суд розглянув справу у його відсутності, у зв`язку з чим він не мав змоги скористатися правом на подачу заперечень на позов. Стверджує, що заборгованість, яка вказана в розрахунку позивача не відповідає дійсності, розрахунок є неповним, неточним та неправильним. Судом безпідставно не враховано заяву про застосування строку позовної давності. Зазначені обставини свідчать про незаконність рішення, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач в судове засідання не з`являвся, неодноразово просив про відкладення розгляду справи без надання на вимогу суду підтверджуючих документів про причин неявки, що розцінюється судом як зловживання стороною своїми процесуальними правами. У зв`язку з тим, суд першої інстанції розглянув справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України представником позивача адвокатом Лаєнко П.П. подано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник позивача, посилаючись на умови кредитного договору № 10264-ФО/2012/21 та норми цивільного кодексу, на розрахунок заборгованості , правові позиції Верховного Суду просить залишити рішення Франківського районного суду м.Львова від 01.10.2020 року без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в черговий раз подав клопотання про відкладення розгляду справи без пітвердження причини неявки.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представник позивача ПАТ «Сбербанк» адвоката Лаєнко П.П., який взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстації, ухвалюючи рішення, обгрунтував його обов`язком належного виконання зобов`язання та відповідальністю особи у разі порушення зобов`язання, фактом доведення позивачем виникнення перед ним заборгованості та відсутністю з боку віповідача будь-яких спростувань.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що рішення про задоволення позовної заяви ПАТ «Сбербанк» слід залишити без змін.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 28 березня 2012 року між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10264-ФО/2012/21.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти ( далі по тексту Кредит) у сумі 570 000,00 грн. на цілі, зазначені в пункті 1.3 цього Договору, а позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати всі інші умови цього Договору і своєчасно повернути кредит банку.

Банк свої зобов`язання по договору виконав та надав відповідачу ОСОБА_1 кредні кошти в сумі 570 000,00 грн. на придбання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями та спорудами та земельні ділянки з кадастровим номером № 0:13:023:0082 за цією ж адресою. (п.1.3 Кредитного договору).

Згідно п.2.1; 2.1.1 Належне виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою майна, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по кредитному договору 21 квітня 2014 року позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором №10264/ФО/2012/21 від 28.03.2012р., яка на цей час становила 521 486,46 грн. Вимогу позичальником не виконано. ( а.с.67-67 зворот).

14.04.2016р. та 04.08.2016р. ОСОБА_1 звертався в банк із заявами про зміну умов кредитного договору, а саме зупинити нарахування відсотків, списати всі відсотки з квітня 2015 року, встановити якнайменшу відсоткову ставку за користування кредитом, простити пеню, повернути вже сплачену ним пеню в рахунок погашення основної суми боргу та змінити черговість зарахування коштів.

Станом на 23 травня 2017 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем становить 1 713 143,51 грн., з яких: 491 950,05- заборгованість за кредитом, 299 663,12 - проценти за користування кредтом, 674 855,95 - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 246 774,39 - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредтом. Вказану суму банк просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання .

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтями 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст кредитного договору свідчить, що сторони правочину досягли згоди щодо усіх обставин, які мають істотне значення для укладення такого правочину (сума кредиту, процент за користування ним, строки повернення, розмір щомісячного платежу тощо).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та вирішення судом першої інстанції спору без участі відповідача не знаходять свого підтвердження, оскільки відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про день, час і місце розгляду справи, на підтвердження неможливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується його особистих матеріальних зобов`язань, доказів не надав, внаслідок чого суд відхилив його клопотання та вирішив справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано свого розрахунку по заборгованості за кредитним договором, не надано підтверджень виконання зобов`язань по сплаті кредитної заборгованості, відповідач не намагається сплачувати отриманий ним кредит та умови на підставі яких він його отримав. Із змісту заяви, яку боржник надіслав у ПАТ «Сбербанк» про реструктуризацію заборгованості та прощення пені від 14.04.2016 року вбачається, що відповідач визнає той факт, що має заборгованість, що не спроможний погашати таку, погоджується на реструктуризацію, а також своєю заявою від 07.12.2015 року надає згоду на реалізацію іпотечного майна. (а.с.69, 70-71).

Доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставними, оскільки кредитний договір № 10264-ФО/2012/21 від 28.03.2012 року укладений на строк до 26 березня 2032 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування законного рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 24.02.2021р. суд ухвалив задоволити клопотання апелянта та відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 38547,98 грн. до ухвалення рішення в справі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 38 547 (тридцять вісім тисяч пятсот сорок сім) 98 грн. за реквізитами:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачсу апеляційної скарги в розмірі 38547,98 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок сім грн..98 коп.) за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК Львів/ Личаківський р-н/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі 465/3309/17, Львівський апеляційний суд.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк