УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача

ТОВ «Кредитні ініціативи» - Черкавський Ю.С. з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном.

Згідно заявлених вимог позивач просить суд: визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право

користування - трикімнатною квартирою, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти з реєстраційного обліку громадян: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з трикімнатної квартири, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі суду вказувалось на те, що оскільки прохальна частина позовної заяви фактично містить чотири самостійні вимоги немайнового характеру: про визнання двох осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку двох осіб, позивач має надати суду оригінал платіжного документа про доплату судового збору за вимогами немайнового характеру в розмірі 4 204,00 грн (2102,00 грн *4 - 4 204,00 грн )..

21 січня 2021 року представник позивача - адвокат Черкавський Ю.С. направив до суду клопотання на виконання ухвали, в якому представник вказав, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 12 січня 2021 року та зазначив, що в Законі України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за кожну вимогу немайнового характеру до кожного відповідача, а в позові зазначено дві вимоги щодо відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 : перша - про визнання такими, що втратили право користування майном; друга - зняття з реєстраційного обліку. Вважає, що судовий збір сплачений у сумі 4 204,00 грн за кожну немайнову вимогу є правильним.

Отже представником позивача проігноровані вимоги ухвали суду про необхідність доплати судового збору за вимогами немайнового характеру в розмірі 4 204,00 грн за чотири самостійні вимоги немайнового характеру (по дві немайнові вимоги до кожного з відповідачів).

Згідно положень абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому те, що представником позивача при складанні тексту позовної заяви об`єднано під першим номером її прохальної частини дві вимоги - по одній до кожного з відповідачів (про визнання такими, що втратили право користування квартирою) та під другим номером її прохальної частини дві вимоги - по одній до кожного з відповідачів (про зняття з реєстраційного обліку), жодним чином не впливає на те, що фактично позовна заява містить чотири самостійні вимоги немайнового характеру - по дві вимоги до кожного з відповідачів.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, позивачем не усунуті, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 14, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном - повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: