справа № 489/2427/20
провадження №2/489/288/21
25 січня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Губницького Д.Г., за участю секретаря судових засідань - Бугаєвського В.А., в присутності позивача - Іманова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
02.06.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути борг за договором позики в розмірі 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп.
В цивільному позові позивач вказав, що 17 травня 2019 року між ним та гр. ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 отримав позику в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. на термін до 29 жовтня 2019 року.
18.03.2020 року на адресу відповідача було надіслано претензію, з вимогою повернути позивачу отримані кошти, так як, час повернення коштів настав 29.10.2019р., з вимогою виконати зобов`язання по укладеному договору позики, але на момент подачі позову відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито провадження у справі і прийнято провадження до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання був викликаний 27.08.2020 року на 10 годин 30 хвилин, 12.10.2020 року на 11 годин 00 хвилин, 03.11.2020 року на 13 годин 15 хвилин, 25.01.2021 року на 09 годин 14 хвилин.
Згідно поштових рекомендованих повідомлень які надсилалися відповідачу ОСОБА_2 на 03.11.2020 року та на 25.01.2021 року свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, але в зазначені дати не з`явився до суду, вчасно та належним чином причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.
Відповідачем до суду не було надано відзив на позовну заяву.
Відповідно до ухвали суду зі згоди позивача ведеться заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані документи, оригінал договору займу та оригінал боргової розписки всебічно і повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що згідно до оригіналу боргової розписки 17 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого гр. ОСОБА_2 отримав на особисті потреби позику в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. на термін до 29 жовтня 2019 року, що підтверджується складеною відповідачем власноруч оригіналом боргової розписки від 17 травня 2019 року яка міститься в матеріалах справи та поясненнями наданими позивачем в судовому засіданні.
Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором позики виконав, а саме: надав відповідачу грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Хоча в договорі та розписці про отримання коштів, кінцевим місяцем зазначений листопад 2019, а не жовтень 2019, як в позові, на загальний висновок про пропуск відповідачем оговореного строку повернення позики це не впливає.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.
Крім цього, ч. 2 цієї статті вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин у ОСОБА_3 виникла заборгованість в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 травня 2019 року в розмірі - 100 000 (ста тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 1 000 грн. 00 коп. (одну тисячу грн.) на користь ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Плвний текс рішення виготовлений та проголошений 27.01.2021 р. о 09:00 год.

Суддя Д.Г.Губницький