Справа № 301/1941/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.11.2020 року о 07:10 год. в с. Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем МЕRСЕDЕS-ВЕNZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку попереду під керуванням позивача ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Автомобіль марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 17.01.2019 року.

Відразу після ДТП відповідач визнав свою вину у скоєнні правопорушення та з урахуванням наявності у сторін страхових полісів запропонував скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Враховуючи добровільне визнання вини ОСОБА_4 , позивач погодився на складення 05.11.2020 року на місці ДТП Європротоколу.

Позивач звернувся до Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України щодо проведення авто-товарознавчої експертизи автомобіля марки RENAULT МЕGАNЕ, державний номер НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта №13/188 від 09.12.2020 року, вартість відновлюваного ремонту КТЗ марки RENAULT МЕGАNЕ станом на дату ДТП - 05.11.2020 року становить 106185,16 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ марки RENAULT МЕGАNЕ, становить 56059 грн.17 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 зареєстрована в «ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІГ», згідно полісу ЕР-140853925 від 09.02.2020 року. Позивач в установлений законом строк повідомив страховика про факт ДТП письмовою заявою.

28.01.2021 року «ПРАТ УСК «КНЯЖА ВІГ» сплатило позивачеві страхове відшкодування шляхом перерахування на його рахунок 47400 грн.

Однак, позивачем понесено значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування. Так, повна вартість витрачених позивачем коштів на придбання запчастин та ремонтних робіт становить 66051 грн. Таким чином, не відшкодованими залишились 66051 грн. - 47400 грн. = 18651 грн.

На підставі ст. 22, ч. 1, 2 ст. 1187, 1166, 1192 ЦК України вважав, що саме з відповідача, як винуватця ДТП, підлягає стягненню різниця між реальною вартістю ремонту пошкодженого транспортного засобу та страховим відшкодуванням.

З набранням чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", дозволено учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Згідно п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 та Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше.

Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Відповідно до повідомлення про ДТП від 05.11.2020 року, таке заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у схемі ДТП .

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.11.2020 року, яке складене сторонами відповідно до норм чинного законодавства, є належним доказом вини ОСОБА_4 , що скоїв ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню, а обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Згідно страховою полісу ЕР-140853925 від 09.02.2020 року граничний розмір страхової виплати за майнову шкоду становить 100 000 грн., франшиза становить 2500 грн. При оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим. На даний час, відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2016 року № 3471, такий ліміт складає 50 000, 00 грн. Розмір нарахованого страхового відшкодування становить 47400 гривень, за виключенням франшизи у розмірі 2 500,00 гривень, Отже, вказане страхове відшкодування цілком відповідає вимогам при оформленні Європротоколу.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 22, 1188, 1192, 1194 ЦК України, пункт 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 18 651 гривень.

Позивач також вважав, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що позивач зазнав душевних страждань та переживань в зв`язку з самим фактом ДТП та пошкодженням автомобіля, що є єдиним джерелом доходу. У момент ДТП позивач пережив значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Внаслідок ДТП, яка сталася 05.11.2021 року, автомобіль було пошкоджено і протягом 3 місяців позивач та його родина не мали можливості користуватися особистим транспортним засобом, що призвело до порушення налагодженого стану життя. Крім того, позивач вимушений був витрачати свій час і зусилля на те, щоб звертатися до правників, страхової компанії, експерта, організовувати ремонтні роботи, що значно порушило його нормальний ритм життя.

Посилаючись на положення ст.23 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, просив стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

19.08.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов (а.с.33-37).

Позивач ОСОБА_3 посилається на те, що 05.11.2020 року біля 17 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ», н.з. « НОМЕР_1 », в с.Сільце Іршавського району допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT МЕGАNЕ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відразу після ДТП, оцінивши ситуацію, Позивач разом з Відповідачем узгодили обставини події та погодились на її оформлення Європротоколом на місці ДТП.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача була зареєстрована в «ПРАТ УСК «Княжа ВІГ», згідно полісу ЕР № 140853925 від 09.02.2020 року, яка відповідно до поданої Позивачем заяви про відшкодування шкоди, 28.01.2021 року відшкодувала йому 47400 грн.

Позивач вважав, що йому була завдана більша шкода, чим відшкодовано страховою виплатою, так як він поніс витрати на ремонт автомобіля в розмірі 66051 грн, в зв`язку з чим йому не відшкодовано 18651 грн.

Окрім того, позивач також просив стягнути моральну шкоду в результаті неправомірних дій Відповідача, яку він оцінює в 10 000 грн.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди, Позивач посилається на висновок автотоварознавчої експертизи №13/18 від 09.12.2020 року про визначення вартості відновлювального ремонту та (розміру) збитків, проведеного експертом Кеню В.В. та рахунок №СЧ03760 від 12.11.2020 року ТОВ «Авто Акорд», у відповідності до яких вартість матеріального збитку, заподіяного Позивачу, становить 56059 грн 17 коп., а вартість запасних частин відповідно до рахунку складає 55445 грн. 83 коп. без ПДВ, (разом з ПДВ - 66535 грн).

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що «...він зазнав душевних страждань та переживань в зв`язку з самим фактом ДТП, та з пошкодженням автомобіля, який є його єдиним джерелом доходу, пережив значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Через пошкодженням автомобіля, він та його родина не мали можливості користуватися особистим транспортним засобом, що привело до порушення налагодженого стану життя».

В зв`язку з цим, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 18651 грн. матеріальної шкоди, що складається з різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, та 10000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.22 та ст.1192 ЦК України збитками є втрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна.

Статті 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують, що страховик відшкодовує оцінену в порядку визначену Законом шкоду, а саме: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Положення абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують, що виплата на підставі рахунку з СТО може бути проведена лише за взаємним погодженням між страховиком та потерпілим. Також обов`язок проводити оцінку при визначенні розміру завданого збитку зазначений і в статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Позивачем до позовної заяви додано як доказ висновок автотоварознавчої експертизи №13/18 від 09.12.2020 року про визначення вартості відновлювального ремонту та (розміру) збитків, проведеного експертом Кеню В.В. у відповідності до якого, вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля становить 106185,16 грн., при цьому, вартість матеріального збитку, виходячи із вартості ремонтних робіт з врахуванням зносу складає - 56059,17 грн.

Вважав, що відповідно до ст. 77 ЦПК України, висновок експерта не можна визнати належним доказом, виходячи із наступного :

- у своєму висновку експерт стверджує, що оцінка проведена оцінювачем Каримов В.В. на підставі акту огляду. Але даного акту до експертизи не додано, тобто не зрозуміло, що було встановлено оцінювачем в результаті огляду та які його дані використані експертом під час складання висновків;

- відповідно до доданої експертом до висновку ремонтної калькуляції, така складалась 05.11.2020 року, в той час, як заява про проведення експертизи подана тільки - 23.11.2020 року, більше того, експерт бере вартість запасних частин станом на 09.10.2020 року, тобто за місяць до ДТП;

- в ремонтній калькуляції експерт зазначає запасні частини, що потребують заміни і зазначає їх вартість як нових: замикаючу панель вартістю - 6678,9 грн., бампер задній лівий вартістю - 2402,6 грн., бампер задній правий вартістю - 2402,6 грн. В той же час, в ремонтній калькуляції в графі «Вартість робіт», експерт зазначає, що дані запасні частини потребують не заміни, а ремонту.

Вважав також, що експертом Кеню В.В. штучно завищено суму матеріальної шкоди, шляхом завищення цін на запасні частини, так як відповідно до доданого Позивачем рахунку № НОМЕР_4 , виданого «Авто Акорд», що спеціалізуються на реалізації запасних частин для автомобілів «Renault», вартість зазначених у акті запасних частин значно нижча.

Що стосується рахунку «Авто Акорд» № НОМЕР_4 від 12.11.2020 року, згідно якого вартість запасних частин становить 55445,83 грн., (66535,00 грн з ПДВ), останній також не може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки підтверджуючих документів, що виставлений рахунок був оплачений Позивачем (Постанова ВС №753/21177/16-ц від 19.09.2018 року).

Окрім того, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Тобто, Позивач, погодившись на складання по факту ДТП - Європротоколу, узгодив з Відповідачем максимальну суму страхової виплати, яка на момент скоєння ДТП складала 50 000 грн.

Позивач, пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну ним моральну шкоду, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами.

Відповідач вважав, що вимоги позивача являються незаконними, безпідставними та необґрунтованими, останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що після ДТП, яка сталася з вини відповідача, сторони склали Європротокол, при цьому розмір шкоди вони не погоджували і позивач не відмовлявся від отримання відшкодування завданої шкоди у повному обсязі. При складенні Європротоколу ліміт відповідальності страхової компанії становить 50000 грн. мінус франшиза. Це означає, що таку суму має відшкодувати страховик, а решту шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням, повинен відшкодувати винуватець ДТП ОСОБА_4 . Розмір шкоди встановлений експертизою. Згідно експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 106185,16 грн., але страхова компанія відшкодувала позивачеві тільки 47400 грн. Позивач має право на відшкодування всієї суми шкоди, яку не покриває страхове відшкодування. Однак, ОСОБА_3 придбав деталі бувші у використанні, які коштували дешевше, ніж зазначено в експертизі, тому вартість відновлювального ремонту коштувала тільки 66051 грн. Позивач просить стягнути з відповідача тільки реальні збитки, які не покриваються страховкою - 18651 грн. Крім того, в момент ДТП позивач пережив значний емоційний стрес, протягом трьох місяців відшукував деталі для проведення ремонту автомашини, в цей час він та його сім`я не мали можливості користуватися власним транспортним засобом, шо привело до значних незручностей та порушило налагоджений ритм життя. Позивач вимушений був займатися ремонтом автомашини, відшукувати кошти для проведення ремонту, оскільки відповідач відмовився надати допомогу добровільно. Не бажання відповідача добровільно відшкодувати шкоду додатково викликало у позивача стан хвилювання. Внаслідок ДТП та пошкодження транспортного засобу позивачеві завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн., які просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позову. Вважав, що складенням Європротоколу сторони погодили умови відшкодування шкоди. Перед складенням Європротоколу сторони установили розмір збитків, погодилися з тим, що їх розмір не перебільшує 50000 грн., з цими умовами сторони були обізнані і саме наявність шкоди, що не перебільшує 50000 грн., є однією з обов`язкових умов складення Європротоколу. Відповідальність ОСОБА_4 була застрахована на суму 130000 грн. і саме в межах цієї суми ОСОБА_3 мав отримати страхове відшкодування, якби він не погодився на складення Європротоколу і отримання відшкодування шкоди у меншому розмірі. Страхова компанія сплатила позивачеві страхове відшкодування, передбачене Європротоколом, за виключенням франшизи. За таких обставин, посилання позивача на те, що відповідач повинен сплатити 18651 грн. є безпідставним. Вважав також, що розмір шкоди не доведений належними і допустимими доказами, оскільки висновок експерта є не мотивованим, визначений у ньому розмір шкоди є завищеним, а ремонтна калькуляція викликає сумнів. На думку представника відповідача, викликає сумнів і протокол огляду транспортного засобу, який містить перелік пошкоджень автомашини, оскільки з фото автомашини, які відповідач зробив на місці ДТП, такі пошкодження не вбачаються, огляд автомашини та оцінка шкоди проводилася без участі відповідача. Вважав, що позивачем не доведено належними доказами ні розмір понесених ним витрат на ремонт авто, ні наявність та розмір моральної шкоди. Просив відмовити у позові, у зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ч.2 п.1 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми у разі якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі сплати страхового відшкодування.

За змістом статей 9, 22, 28, 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон-1), настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону-1 встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону-1, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Автомобіль марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 17.01.2019 року (а.с.10).

Користувачем автомобіля марки «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є відповідач ОСОБА_4 . Його відповідальність на день ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Дана обставина підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-140853925, строк дії договору з 09.02.2020 року по 08.02.2021 року включно (а.с.57).

У судовому засіданні встановлено, що 05.11.2020 року о 07:10 год. в с. Сільце, Іршавського району, Закарпатської області, відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем МЕRСЕDЕS-ВЕNZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку попереду під керуванням позивача ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дану обставину сторони визнали, тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, така не підлягає доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 33 п. 33.2. Закону-1, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак сп`яніння, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до вимог ст. 33 п.33.2 Закону-1, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.11.2020 року, учасники пригоди - позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 - склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого взірця (а.с.58).

Згідно вказаного Повідомлення, відповідач ОСОБА_4 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб позивача ОСОБА_3 .

Відповідач 05.11.2020 року подав до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» письмові пояснення разом з повідомленням про ДТП (Європротокол), в якому також визнав свою вину та зазначив, що Протокол (акт) огляду колісного транспортного засобу від 09.11.2020 року є невід`ємною частиною цього Пояснення (а.с.59).

Протокол (акт) огляду колісного транспортного засобу від 09.11.2020 року, що складений оцінювачем Каримовим В.В. в присутності ОСОБА_3 , містить перелік пошкоджень, а також назву деталей та пошкоджень автомобіля марки RENAULT МЕGАNЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_3 (а.с.60).

Згідно висновку експерта №13/188 від 09.12.2020 року, вартість відновлювального ремонту належного позивачу ОСОБА_3 транспортного засобу марки «RENAULT МЕGАNЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП становить 106185,16 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику - 56059,17 грн. (а.с.64-72).

Дані обставини підтверджуються копією матеріалів страхової справи №80 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (а.с.56-74).

Отже, розмір майнової шкоди визначений за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Доводи представника відповідача про те, що висновок експерта від 09 грудня 2020 року №13/1884 не є належним та допустимим доказом у справі, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідачем не доведено необґрунтованості чи суперечності висновку експерта від 09 грудня 2020 року № 13/1884 іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин. Іншого розрахунку розміру шкоди відповідачем також не подано, клопотання про призначення повторної експертизи не заявлено.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що висновок експерта виконано з порушенням 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є безпідставними, оскільки згідно з пунктом 5.2 зазначеної Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.

Доводи відповідача про те, що його не було викликано для проведення огляду колісного транспортного засобу для проведення автотоварознавчої експертизи, не є обґрунтованими, оскільки відповідач не навів об`єктивного підтвердження того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності наведених у висновку розрахунків. Наведені посилання носять характер припущень, що не можуть бути оцінені та враховані судом.

Даний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2020 року у справі №643/10751/16-ц.

Пунктом 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2011 року N 698 (зі змінами), передбачено максимальний розмір страхової виплати за шкоду з 01 лютого 2016 року у сумі 50 000 гривень.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до страхової справи №80 від 26.01.2021 року, складеного на підставі Звіту експерта Кеню В.В. №13/188 від 09.12.2020 року, сума страхового відшкодування становить 47400 грн.:

-вартість відновлювального ремонту -106185,16 грн. (у тому числі: деталі - 83543,32 грн., знос на дату події - 60%, деталі з урахуванням зносу - 33417,33 грн., роботи та матеріали - 22641,84 грн.),

-франшиза - 2600 грн.,

-зменшення розміру страхового відшкодування, у зв`язку із складенням Європротоколу - 6059,17 грн. (а.с.73).

Отже, потерпілому від ДТП - позивачу ОСОБА_3 - страховою компанією ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплачено страхове відшкодування у сумі 47400 грн. (з урахуванням франшизи 2600 грн. та ліміту відповідальності страховика при складенні Європротоколу 50000 грн.). Дана обставина підтверджується листом ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» №968 від 28.01.2021 року та Випискою за картковим рахунком клієнта від 17.02.2021 року (а.с.48,74).

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», яке сплатило позивачу ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 47400 грн. майнової шкоди (витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу) у межах ліміту відповідальності страховика - 50 000,00 грн. з урахуванням франшизи 2600 грн.

Однак, враховуючи висновок експерта №13/188 від 09.12.2020 року, сплаченої страховиком суми - 47400 грн. недостатньо для повного відшкодування ОСОБА_3 завданої йому майнової шкоди, яка складається з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у сумі 106185,16 грн.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц, від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц.

Страхова компанія повинна відшкодувати збиток, який повинен бути розрахований у відповідності до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо ці розрахунки повністю не покривають відновлювальний ремонт, то різницю повинен відшкодувати винуватець. Вказаний висновок походить з постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Отже, склавши після ДТП Європротокол без виклику уповноважених осіб Нацполіції, сторони по справі погодилися з наслідками складення Європротоколу: обмеженнями щодо розміру страхового відшкодування, яке має сплатити потерпілому Страховик, враховуючи визначений Розпорядженням від 17.11.2011 року N 698 ліміт відповідальності (50000 грн.) з урахуванням встановленої страховим полісом франшизи.

Це означає, що за рахунок Страховика потерпілому буде відшкодовано тільки частину збитків, а відшкодування решти - лягає на плечі винуватої у ДТП особи - ОСОБА_4 . У свою чергу, винуватець ДТП - ОСОБА_4 , відповідно до примітки до ст. 124 КУпАП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, пов`язані зі складенням Європротоколу, обмеження стосуються тільки розміру відшкодування потерпілому з боку страхової компанії і ніяким чином не обмежують право потерпілого ОСОБА_3 на отримання відшкодування збитків у повному обсязі та не звільняють винуватця ДТП ОСОБА_4 від обов`язку відшкодувати у повному обсязі шкоду, розмір якої перевищує ліміт відповідальності Страховика.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку експерта №13/188 від 09.12.2020 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу ОСОБА_3 транспортного засобу марки «RENAULT МЕGАNЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 106185,16 грн., а вартість матеріального збитку - 56059,17 грн. (а.с.64-72).

Різниця між вартістю відновлювального ремонту 106185,16 грн. (вартість деталей 83543,32 грн. + вартість робот та матеріалів 22641,84 грн.) та розміром матеріального збитку 56059,17 грн. складає розмір зносу деталей у 60%: вартість деталей 83543,32 грн., а їх вартість з урахуванням 60% зносу - тільки 33417,33 грн. Дана обставина підтверджується також розрахунком суми страхового відшкодування від 26.01.2021 року (а.с.73).

Страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахування коефіцієнту фізичного зносу, який повинен відшкодовувати винуватець.

Такі висновки викладені Верховним Судом у Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, в якій Суд підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Не зважаючи на те, що висновком експерта установлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 106185,16 грн., а страхове відшкодування склало тільки 47400 грн., тобто різниця становить 58785,16 грн., позивач ОСОБА_3 , розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, просив стягнути з відповідача тільки 18651 грн. матеріальної шкоди.

З пояснень представника позивача вбачається, що позивач придбав деталі бувші у використанні, тому їх вартість є меншою, ніж визначено висновком експерта, позивачем сплачено також вартість пересилання деталей Новою поштою, сплачено ремонтні роботи на станції технічного обслуговування, а також за проведення експертизи. Дані обставини підтверджуються поданими до суду доказами (а.с.21, 81-86,118).

Посилання представника відповідача на те, що розмір фактично понесених позивачем витрат не підтверджено належними доказами суд вважає безпідставним, оскільки вартість відновлювального ремонту встановлена належним доказом - висновком експерта, а відповідно до вимог ст. 22 ч.2 п.1 ЦК України, відшкодуванню підлягають витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Отже, розмір шкоди визначений висновком експерта (106185,16 грн.), розмір страхового відшкодування становив 47400 грн., а розмір шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням, становить 58785,16 грн.

Враховуючи положення ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справи в межах заявлених вимог, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ОСОБА_4 18651 грн. (замість 58785,16 грн.) матеріальної шкоди обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок ДТП та пошкодження транспортного засобу, з вини відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В ході судового розгляду справи встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.11.2020 року з вини відповідача ОСОБА_4 , пошкоджений автомобіль, що належить позивачу ОСОБА_3 .

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У судовому засіданні встановлено, що в момент ДТП позивач пережив значний емоційний стрес, він зазнав душевні страждання, пов`язані з пошкодженням автомобіля та неможливістю протягом тривалого часу користуватися власним транспортним засобом, шо привело до значних незручностей та порушило налагоджений ритм життя позивача та членів його сім`ї. Позивач вимушений був звертатися по правову допомогу та до суду, займатися ремонтом автомашини, відшукувати кошти для проведення ремонту, оскільки відповідач не надав матеріальну допомогу добровільно, а страхового відшкодування не вистачило для проведення відновлювального ремонту. Позивач зазнав додаткових хвилювань у зв`язку з відмовою відповідача добровільно відшкодувати шкоду. Позивач вважав, що йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 10000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд відповідно п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір, враховуючи істотність вимушених змін у житті позивача, характер, тривалість та обсяг заподіяних йому моральних страждань, вимоги розумності і справедливості, суд вважає задовольнити вказану позовну вимогу частково та стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 судові витрати у сумі 908 грн., які складаються з судового збору (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 22, 28, 33, 35 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.12, 13, 31, 76-82, 89, 141, 263, 265, 274 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду у розмірі 18651 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят один) грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських