Справа №266/652/19
Провадження№ 2-др/266/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.

за участі секретаря судового засідання Петрухіної Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву адвоката Довженка Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

11.11.2021 року адвокт ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначив, що в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, зазначено, що він прибув в Україну в 1990 році, коли йому було 1 рік зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на постійне місце проживання, а саме в АДРЕСА_1 де був зареєстрований та мешкав. Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , коли прибув на територію України в 1990 році був малолітньою дитиною, якою опікувалася його мати, а тому він постійно проживав на території України станом на 24.08.1991р. та 13.11.1991 р. разом із матір`ю. Але в резолютивній частині рішення про зазначений факт нічого не вказано, в той час як в мотивувальній частині даний факт встановлений.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Довженко В.І. в судове засідання не з`явились, адвокат Довженко В.І. надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, однак жодних заяв або клопотання до суду надано не було.

У відповідності до ч. 4 ст.270 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно із ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч.1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків, у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Так, зі змісту рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, вбачається, що під час ухвалення судового рішення судом було розглянуто всі вимоги заявника, зазначені в заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надав заявник, на підставі чого ухвалено рішення про повне задоволення вимог ОСОБА_1

ОСОБА_1 або його представником адвокатом Довженко В.І. не наведено обставин, які є підставою для прийняття додаткового судового рішення по справі.

Отже, судом було ухвалено рішення з приводу всіх вимог викладених в заяві про встановлення юридичного факту , з приводу яких досліджувались докази.

За таких обставин суд вважає заяву адвоката Довженка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за поз заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, безпідставною і не вбачає підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Довженка Валерія Івановича, який діє в інтерсах Тулієва Ельмара Ібрагімовича, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя Федотова В. М.