Справа № 950/1843/20
Номер провадження 2/950/67/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання - Сивоконь А.І.

за участю: позивачки - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Кожушкової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів;

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вони, як подружжя, проживали разом без реєстрацію шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина мешкає разом з нею. З 29.08.2020 року ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні доньки. В зв`язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання їх доньки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково.

Представниця ОСОБА_2 зазначила, що аліменти на одну дитину мають бути визначені у частці від доходу платника аліментів в розмірі ј частини. Жодних доказів на підтвердження того, що аліменти слід стягувати з відповідача у більшому розмірі позивачкою не надано та не наведено відповідних мотивів. Звертає увагу, що у даному разі було б краще визначити кошти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, але не більше 1150 грн. Тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши позивачку, сторону відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги пов`язані з сімейними правовідносинами і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали як подружжя, але без реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 4).

Наприкінці серпня 2020 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо до цього часу.

Дитина сторін залишилася проживати з матір`ю, що підтверджується довідкою Лебединської міської ради (а.с. 5) та не оспорюється відповідачем у справі.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому вона бажає стягувати з відповідача на свою користь аліменти за рішенням суду та визначити їх в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Однак, суд частково погоджується з такими вимогами ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховує те, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований. Крім цього, в матеріалах справи відсутня інформація про наявність у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів на рахунках, тощо.

Також суд бере до уваги й те, що позивачка наполягає щоб кошти на утримання дитини стягувалися саме у частковому співвідношенні і таке право вибору стягувача аліментів закріплено в ч. 3 ст. 181 СК України, а тому підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає.

Статтею 183 СК України урегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Так, частиною 1 вказаної статті визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 5 ст. 183 СК України наведено розміри частки від заробітку (доходу) платника аліментів та встановлено, що аліменти стягуються у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, приймає до уваги обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, враховуючи позицію позивачки про стягнення аліментів за її вибором саме у частці від заробітку (доходу) батька, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця.

Аліменти підлягають стягненню починаючи з дня пред`явлення до суду позовної заяви (06.10.2020) і до досягнення дитиною повноліття.

Також суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при зверненні до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 06.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.01.2021

Суддя Чхайло О. В.