1Справа № 335/4115/20 2/335/184/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., секретаря судового засідання Смірнової А.О., за участю представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_1 , представника відповідача Гришка І.І., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, зазначивши наступне.

01.08.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Механічний завод №1» (далі відповідачем) та ОСОБА_2 (позивачем) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №05-06/2019. У відповідності до п.1.1 вказаного договору ОСОБА_2 надає ТОВ «Механічний завод №1» поворотну фінансову допомогу, а ТОВ «Механічний завод №1» зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1 договору поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 55 000,00 грн.

Згідно з п.2.3. договору поворотна фінансова допомога надається на протязі 3 (трьох) років з дати підписання даного договору шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства та/або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підприємства, та/або шляхом оплати грошових зобов`язань підприємства засновником.

У відповідності до квитанцій від 15.01.2018р. на суму 26 183,57 грн., 16.01.2018р. на суму 18 088,00 грн., 11.05.2018р. на суму 4 000,00 грн., 15.05.2018р. на суму 3 650,00 грн., позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у загальній сумі 51 921,57 грн. шляхом оплати грошових зобов`язань підприємства.

Сторонами досягнуто домовленості у відповідності до п.2.4. договору, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення засновником.

Відповідно до п.8.1 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року.

Позивачем у відповідності до п.3.2. договору№01-08/2015 від 01.08.2015р. було направлено в адресу ТОВ «Механічний завод №1» письмову вимогу про дострокове повернення коштів вих.№1 від 04.12.2019р. Згідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога отримана директором ТОВ «Механічний завод №1» ОСОБА_4 09.12.2019 р. Таким чином, строк повернення поворотної фінансової допомоги - 09.01.2020р.

Станом на дату подання цієї позовної заяви, поворотна фінансова допомога відповідачем не повернута зобов`язання за договором не виконані.

Крім того, 05.06.2019р. між відповідачем та позивачем укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №05-06/2019.

Відповідно до квитанції №ОУ_21045 від 05.06.2019р. на суму 37 900,00 грн., позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у загальній сумі 37 900,00 грн.

Відповідно до п.8.1 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 05 червня 2020 року. Згідно до п.7.1. Засновник має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це підприємство.

Позивачем було направлено на адресу ТОВ «Механічний завод №1» письмову вимогу про дострокове повернення коштів вих.№1 від 04.12.2019р. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога отримана директором ТОВ «Механічний завод №1» ОСОБА_4 09.12.2019р., тому строк повернення поворотної фінансової допомоги настав 09.01.2020р.

Станом на дату подання цієї позовної заяви, поворотна фінансова допомога відповідачем не повернута зобов`язання за договором не виконані.

06.06.2019р. між відповідачем та позивачем укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №06-06/2019.

Відповідно до квитанцій №0.0..1 від 06.06.2019р. на суму 4 965,03 грн.; №0.0..1 від 19.06.2019р. на суму 5 225,00 грн., №0.0..1 від 19.06 2019р. на суму 9 859,00 грн., позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у загальній сумі 20 049,03 грн.

Позивачем було направлено на адресу ТОВ «Механічний завод №1» письмову вимогу про дострокове повернення коштів вих.№1 від 04.12.2019р. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога отримана директором ТОВ «Механічний завод №1» ОСОБА_4 09.12.2019р., строк повернення поворотної фінансової допомоги настав 09.01.2020р.

Станом на дату подання позовної заяви, поворотна фінансова допомога відповідачем не повернута, зобов`язання за договором не виконані.

Позивач просить суд на підставі ст.ст.625,1046 ЦК України стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД №1» на його користь суму 94 409.59 грн., в тому числі суму основної заборгованості - неповернутої поворотної фінансової допомоги в розмірі 92904.03 грн., втрати від інфляції в сумі 650,33 грн., 3% річних в сумі 855,23 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

30.09.2020 року представником відповідача поданий відзив на позов, згідно з яким він просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що згідно зі змістом касових документів в період з 15.01.2018 по 15.05.2018 вбачається переказ коштів за користування електроенергією, а також оплата за товари та послуги, та отримувачами коштів зазначені ТОВ «Югсталь» та ВАТ «Запоріжжяобленерго». Згідно з виписками АТ КБ «Приватбанк» відповідачем в період 2016-2018 років на банківські рахунки позивача повернуті грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги. Позивач не довів факту перерахування коштів на рахунки відповідача. Крім того представник відповідача просить застосувати до спірних відносин наслідки спливу строку позовної давності, оскільки з моменту укладення договору від 01.08.2015 року сплив трьохрічний строк позовної давності.

27.11.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, з посиланням на те, що твердження представника відповідача у відзиві не відповідають дійсності, виписки АТ КБ «Приватбанк» свідчать про повернення грошових коштів позивачу за іншими договорами, що не є предметом позовних вимог. Позов було подано в межах строку позовної давності, який слід відраховувати з 31.12.2018 року, що є строком виконання договору.

Судом встановлено, що у червні 2019 роки між ОСОБА_2 та ТОВ «Механічний завод № 1» були укладені договори про падання поворотної фінансової допомоги: № 05-06/2019 від 05.06.2019р., №06-06/2019від 06.06.2019 р.

Відповідно до умов Договору № 05-06/2019 від 05.06.2019р.(а/с 11-12), відповідач взяв та зобов`язувався повернути кошти у розмірі 37 900 грн. у строк до 05.06.2020 (квитанція № У 21045 від 05.06.2019 а/с 15).

Відповідно до Договору № 06-06/2019 від 06.06.2019р.(а/с 16-17), відповідач взяв та зобов`язувався повернути кошти у розмірі 26 641 грн.03 коп. у строк до 06.06.2020.

Згідно з квитанціями №0.0..1 від 06.06.2019р. на суму 4 965,03 грн.; №0.0..1 від 19.06.2019р. на суму 5 225,00 грн., №0.0..1 від 19.06 2019р. на суму 9 659,00 грн., підтверджується сума отриманої відповідачем від позивача фінансової допомоги у загальному розмірі 19 849,03 грн. (а/с 18).

Згідно з довіреністю № 16-01/2019 від 16.01.2019 року, діючої до 30.06.2019 року, директор ТОВ «Механічний завод № 1» ОСОБА_2 , діючий від імені ТОВ «Механічний завод № 1» уповноважив ОСОБА_6 укладати,змінювати,розривати цивільно-правові угоди на суму що не перевищує 100 000 грн. (а/с 14).

Відповідач не повернув отримані від позивача за договорами поворотної фінансової допомоги кошти у загальному розмірі 57 749,03 грн. в обумовлені у договорах позики строки, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 05-06/2019 від 05.06.2019р., №06-06/2019від 06.06.2019 р. у загальній сумі 57 749,03 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення грошових коштів за договором № 01-08/2015 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 серпня 2015 року, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню, оскільки квитанції ПриватБанку (а/с 10), які додані позивачем в підтвердження перерахування коштів відповідачу, не підтверджують надання допомоги відповідачу шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства, або на поточний рахунок підприємства, як це передбачено п.1.2, п.2.3 договору № 01-08/2015 від 01 серпня 2015 року. Щодо перерахування позивачем як засновником підприємства грошових зобов`язань підприємства, то матеріали справи не підтверджують наявність грошових зобов`язань підприємства ТОВ «Механічний завод № 1» перед ТОВ «Югсталь» та ВАТ «Запоріжжяобленерго». Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що у підприємства були фінансові зобов`язання перед ТОВ «Югсталь» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» суд не бере до уваги, оскільки обставини щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів повинні підтверджуватися певними засобами доказування (квитанціями,чеками), а не показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За нормою ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Правові наслідки порушення зобов`язання визначені у ст. 611 Цивільного кодексу України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

При цьому з огляду на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, які розраховуються за кожен прострочений період наступним чином.

Так, розрахунок трьох процентів річних, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, обраховується за такою формулою: сума боргу * річну відсоткову ставку / на кількість днів у році * кількість днів користування коштами = сума відсотків, а саме: 57 749,03 грн.х3%: 365х112 днів (10.01.2020 р.-30.04.2020т р.)=531,61 грн.

За період прострочення з 09.01.2020 по 30.04.2020, сума інфляційних втрат, виходячи із того, що сукупний індекс інфляції становить 101,50% на суму заборгованості 57 749,03 складає 866,23 грн. із розрахунку: 57749* 101,50% = 58 615,26 грн - сума боргу із урахуванням інфляційних втрат. Позивач заявив вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 650,33 грн., які підлягають задоволенню, виходячи з вимог ст.13 ЦПК України.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що згідно з виписками АТ КБ «Приватбанк» відповідачем в період 2016-2018 років на банківські рахунки позивача повернуті грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги, оскільки дані виписки АТ КБ «Приватбанк» (а/с 61-63) не стосуються договорів № 05-06/2019 від 05.06.2019р., №06-06/2019від 06.06.2019 р.

Щодо позовної давності при виконанні зобов`язань за договорами 05-06/2019 від 05.06.2019р., №06-06/2019від 06.06.2019 р. зі строком дії до 05.062020 та до 06.06.2020 відповідно, позивач звернувся до суду із позовом 15.05.2020 року, в межах трьохрічного строку позовної давності, тому строк позовної давності для стягнення заборгованості не пропущений.

На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 594 грн.72 коп.

Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги,- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 57 749 грн.03 коп., втрати від інфляції у розмірі 650 грн.33 коп., 3% річних у розмірі 531 грн.61 коп., судовий збір у розмірі 594 грн.72 коп., всього стягнути 59 525 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 69 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Дата складання повного тексту рішення:25.01.2020 року.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ «Механічний завод № 1», 69031, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе,6 А, .

Суддя Рибалко Н.І.