Справа № 464/8250/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/114/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

судового засідання

16 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року у складі судді Чорної С.З. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Вимоги обґрунтовував тим, що він є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Іншими 2/3 частинами вищезазначеної квартири володів його батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом за померлим ОСОБА_4 . При зверненні з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чорній С.Б., якою було відкрито спадкову справу по спадкуванню за померлим ОСОБА_4 , отримав відмову у визнанні його спадкоємцем у зв`язку з наявністю в матеріалах справи заповіту, посвідченого Культемах О.Ф., державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори 04.03.2015 за реєстровим № 5-92. Згідно із цим заповітом ОСОБА_4 заповів усе своє майно ОСОБА_2 .

Цей заповіт вважає недійсним, оскільки у 2013 році ОСОБА_4 встановлено діагноз хвороба Альцгеймера, що підтверджується, медичною карткою амбулаторного хворого. В останні роки життя ОСОБА_4 не впізнавав свого сина, вважав, що він знаходиться в Афганістані де бориться з талібами. Про це він неодноразово розповідав сусідам. У 2015 році ОСОБА_4 перебував на лікуванні в Львівській обласній державній клінічній психіатричній лікар, де підтвердили його діагноз. Тобто, при складанні заповіту ОСОБА_4 не усвідомлював і не міг усвідомлювати значення своїх дій. Про це захворювання ОСОБА_4 ОСОБА_2 було відомо, проте відповідач про захворювання нотаріусу не повідомив. На думку позивача, відповідач скориставшись тим, що внаслідок захворювання спадкодавець не міг усвідомлювати значення своїх дій, заволодів майном, що належало ОСОБА_4 .

Просив визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_5 від 04.03.2015 та скасувати право власності ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. від 04.03.2015 за реєстровим №5-92.

Скасовано право власності ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 640 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 , вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що в основу оскаржуваного рішення суд першої інстанції поклав висновок судово-психіатричної експертизи № 21к від 12.12.2018. В свою чергу, 02.12.2020 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної посмертної психіатричної експертизи, у задоволенні якого ухвалою від 02.12.2020 відмовлено.

Провівши системний аналіз матеріалів справи у їх сукупності, проаналізувавши пояснення експерта ОСОБА_6 , показання 6-ти свідків, письмові докази, які долучені до матеріалів справи після проведення експертизи, вважає, що висновок судово-психіатричної експертизи №21/к від 12.12.2018 є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а відтак не міг бути покладений в основу оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, у вказаному висновку експертизи зазначено, що на момент складання заповіту 04.03.2015 ОСОБА_4 страждав хронічним, стійким психічним розладом у формі деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З покликанням на уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної медичної допомоги, затвердженим наказом МОЗ України від 19.07.2016 № 736, діагноз деменція, а в конкретному випадку хв. Альцгеймера, може бути встановлений виключно після всебічної оцінки пацієнта фахівцями в галузі охорони здоров`я з досвідом диференціальної діагностики з використанням міжнародних стандартизованих критеріїв.

Дослідивши долучену до матеріалів справи медичну карту амбулаторного хворого №1146813 від 21.05.2013, заведену на ОСОБА_4 вбачається, що запис хвороба Альцгеймера здійснено з грубим порушенням клінічного протоколу, оскільки не підтверджено жодними медичними дослідженнями.

Також, звертає увагу, що в період з 17.10.2013 по 24.01.2016 відсутні будь які записи щодо звернень як до психіатрів, так і до невропатолога.

Крім цього, згідно із листом ЛОВ Всеукраїнського об`єднання ветеранів від 10.05.2019 № 8, у 2009-2013 роках ОСОБА_4 працював головним бухгалтером ЛОВ ВОВ на громадських засадах, виконував свої обов`язки сумлінно і чесно, що спростовує твердження експертів про те, що ОСОБА_4 хворів та страждав на ознаки втрати пам`яті.

Також, просить врахувати, що посвідчуючи оскаржуваний заповіт від 04.03.2015 державний нотаріус Кутельмах О.Ф. зазначила у тексті заповіту, що особу ОСОБА_4 було встановлено, дієздатність перевірено, зміст заповіту записано нотаріусом зі слів ОСОБА_4 , такий прочитаний уголос заповідачем і власноручно ним підписаний.

На переконання апелянта, позивачем не доведено, а матеріалами справи не встановлено жодних підстав, передбачених статтями 215 та 225 ЦК України, які б вказували на недійсність оскаржуваного заповіту.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

31.05.2021 представник відповідача ОСОБА_1 подав клопотання про призначення повторної посмертної психіатричної експертизи, проведення якої просить доручити експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (01601, м. Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 7).

На вирішення експертизи просить поставити наступні питання: чи страждав ОСОБА_4 будь якими психічними захворюваннями на момент складання оспорюваного заповіту 04 березня 2015 року; чи міг ОСОБА_4 на момент складання оспорюваного заповіту 04 березня 2015 року розуміти значення своїх дій і керувати ними; чи поставлений діагноз хв. Альцгеймера ОСОБА_4 у медичній карті амбулаторного хворого № 114813 від 21.05.2013 із дотриманням уніфікованого клінічного протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної медичної допомоги «Деменція», викданого наказом МОЗ України від 19.07.2016 № 736, а також із дотриманням чинного законодавства України станом на 2013 рік у галузі охорони здоров`я; чи страждав ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року на психічний розлад, якщо так, на який саме, а також чи підтверджується психічний розлад у ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року згідно із наданою медичною документацією; чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 клопотання про призначення експертизи підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання 16.11.2021 повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, при цьому судова повістка направлялася за зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_3 , однак конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення, з датою 01.11.2021, про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України слід вважати днем вручення судової повістки. Крім цього, оголошення про виклик в судове засідання позивача ОСОБА_3 16.11.2021 о 11 год 00 хв. розщене на веб-сайті Львівського апеляційного суду.

Представник третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника контори.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду клопотанняпо суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача Медвідя В.О., перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про призначення експертизи необхідно задовольнити виходячи із такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.

Зокрема, призначення експертизи судом є обов`язковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як роз`яснено в абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням, як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 21/к від 12.12.2018, складеного комісією експертів психіатрів КП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Цвігун З.Г. на момент укладання заповіту 04.03.2015 страждав хронічним, стійким психічним розладом у формі деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Встановлений діагноз хвороба Альцгеймера з пізнім початком, деменція середнього ступеня важкості з вираженим амнестичним с-м, у медичній карті амбулаторного хворого №1146813 відповідає діагностичним параметрам, діючої в Україні на той час Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду.

При цьому експертами зазначено, що уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної допомоги "Деменція" затверджений наказом МОЗ України лише 19.07.2016.

В свою чергу, у ч. 2 ст. 113 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Звертаючись із клопотанням про призначення повторної посмертної психіатричної експертизи, представник відповідача покликається на те, що провівши системний аналіз матеріалів справи у їх сукупності, проаналізувавши пояснення експерта ОСОБА_6 , показання 6-ти свідків, письмові докази, які долучені до матеріалів справи після проведення експертизи, вважає, що висновок судово-психіатричної експертизи № 21/к від 12.12.2018 є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а відтак не міг бути покладений в основу оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, у вказаному висновку експертизи зазначено, що на момент складання заповіту 04.03.2015 ОСОБА_4 страждав хронічним, стійким психічним розладом у формі деменції при хворобі Альцгеймера з пізнім початком та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З покликанням на уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної медичної допомоги, затвердженим наказом МОЗ України від 19.07.2016 № 736, діагноз деменція, а в конкретному випадку хв. Альцгеймера, може бути встановлений виключно після всебічної оцінки пацієнта фахівцями в галузі охорони здоров`я з досвідом диференціальної діагностики з використанням міжнародних стандартизованих критеріїв.

Дослідивши долучену до матеріалів справи медичну карту амбулаторного хворого №1146813 від 21.05.2013, заведену на ОСОБА_4 вбачається, що запис хвороба Альцгеймера здійснено з грубим порушенням клінічного протоколу, оскільки не підтверджено жодними медичними дослідженнями.

Також, звертає увагу, що в період з 17.10.2013 по 24.01.2016 відсутні будь які записи щодо звернень як до психіатрів, так і до невропатолога.

На переконання колегії суддів, наведені представником відповідача доводи на підтримку клопотання дають підстави для висновку, що висновок судово-психіатричного експерта № 21/к від 12.12.2018, викликає сумніви у його правильності, оскільки експертами неповно та вибірково досліджено медичну документацію з приводу захворювання ОСОБА_4 за досліджуваний період.

Відтак, для повного, всебічного з`ясування обставин справи та уникнення будь яких сумнівів з боку сторін по справі щодо необ`єктивного розгляду справи, клопотання необхідно задовольнити та призначити по справі повторну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 103, 104, 113, 252, 253, 261, 367 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_7 задовольнити.

Призначити у цивільній справі № 464/8250/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним справі повторну посмертну судову психіатричну експертизу.

На вирішення експертам поставити наступні питання:

-Чи страждав ОСОБА_4 будь якими психічними захворюваннями на момент складання оспорюваного заповіту 04 березня 2015 року?

-Чи міг ОСОБА_4 на момент складання оспорюваного заповіту 04 березня 2015 року розуміти значення своїх дій і керувати ними?

-Чи поставлений діагноз хв. Альцгеймера ОСОБА_4 у медичній карті амбулаторного хворого № 114813 від 21.05.2013 із дотриманням уніфікованого клінічного протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) та паліативної медичної допомоги «Деменція», затвердженого наказом МОЗ України від 19.07.2016 № 736, а також із дотриманням чинного законодавства України станом на 2013 рік у галузі охорони здоров`я?

-Чи страждав ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року на психічний розлад. Якщо так, на який саме, а також чи підтверджується психічний розлад у ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року згідно із наданою медичною документацією?

-Чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року?

Проведення експертизи доручити експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (01601, м. Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 7).

Обов`язок оплати вартості проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків, передбачених ст.ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснити учасникам, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Для дослідження в розпорядження експертам надати цивільну справу № 464/8250/17.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 17 листопада 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк