Справа № 296/9999/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого - судді Маслак В.П.,

секретаря судового засідання Рабчинської Я.В.,

за участі заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити йому перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонити заінтересованій особі наближатись на відстань 0,5 км. до місця проживання заявника.

В обґрунтування заяви зазначено, що вона проживає зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останнього часу відповідач систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Внаслідок такий дій ОСОБА_2 заявниця зверталась до поліції, в результаті чого були винесені термінові заборонні приписи від 13.10.2021р., 21.10.2021р., 25.10.2021 р. Посилаючись на те, що у батьків відповідача є приватний будинок в с.Троковичі Житомирської області, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторних вчинень домашнього насильства щодо неї, заявник просить її заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просила видати обмежувальний припис відносно її чоловіка на строк 6 місяців.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Таким чином, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи.

Суд, заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про встановлення обмежувального припису, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Як свідчать матеріали справи, заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів в зв`язку із скоєнням щодо неї домашнього насильства ОСОБА_2 .

Згідно термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 13.10.2021р., 21.10.2021р., 25.10.2021р. (оригінали оглянуто в судовому засіданні) ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме, психологічне насильство, погрожував фізичною розправою.

Проте, незважаючи на винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника, ОСОБА_2 продовжує поводити себе зухвало та агресивно, всіляко ображаючи заявницю, застосовуючи до неї фізичне насильство та умисні дії психологічного характеру.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв психологічне та фізичне насильство в сім`ї, в тому числі відносно матері ОСОБА_1 , свідком чого був неповнолітній ОСОБА_5 .

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перебуває на обліку Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, як такий, що зазнав психологічного насильства в сім`ї (наказ Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради №85-ІІ від 09.11.2021).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких подружжя.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Зі змісту статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі №756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Надаючи оцінку ризикам, на які посилалися заявниця, суд приймає до уваги доводи заявниці, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразових конфліктів між сторонами, покази свідків, а тому їх пояснення можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені.

Таким чином, на підставі наданих заявником належних та допустимих доказів, її пояснень в судовому засіданні, показів свідка судом було встановлено обставини вчинення домашнього насильства (фізичного та психологічного характеру) відносно ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 .

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 були винесені термінові заборонні приписи, проте останній продовжує вчиняти щодо своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», встановивши, що надані заявником докази на обґрунтування заявлених вимог безумовно вказують на вчинення ОСОБА_2 навмисного домашнього насильства, визначають ризики продовження чи повторного його вчинення, свідчать про тривалість та системність протиправної поведінки та про загрозу здоров`ю заявника, слід дійти висновку про задоволення зави про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 0,5 км. до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до ГУ НП у Житомирській області з метою вирішення питання про взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом місяця з дня його проголошення.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Головуючий суддя В. П. Маслак