Справа № 739/1429/20
Номер провадження 2/739/73/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Іващенка І.К., за участі секретаря судових засідань Шкурат О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 06 лютого 2018 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено актовий запис № 05 та видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 від 06.02.2018.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На цьому грунті мали місце постійні сварки між сторонами.
Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу неможливе.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою.
Спору щодо розподілу спільного майна не виникає.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У судовому засіданні позивачка позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов визнає та не заперечує проти задоволення позову.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2018, про що Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис № 05 та видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 /а.с.7/.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серіі НОМЕР_2 від 27.11.2018 /а.с.6/.
Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет.
За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.
Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка на протязі всього часу з дня народження дитини проживає разом зі своєю дитиною, а відповідач не заперечує, що після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з позивачкою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про встановлення місця проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 , яка має задовільний фінансовий стан, належні житлові умови та вкладає всі зусилля для забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112, ст. 160 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 351, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований 06.02.2018 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 05 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачці без змін « ОСОБА_4 ».
Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І.К. Іващенко