ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8537/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності на автомобіль

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить

- визнати автомобіль марки «BMW», модель «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- визнати за ОСОБА_1 Ѕ частки автомобіля «BMW», модель «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- зняти арешт з Ѕ частини автомобіля «BMW», модель «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно із вимогами пункту 3 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як визначено пунктом 2 частини першої стаття 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна або висновок суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Позивачем до позовної заяви не додано документів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

До позовної заяви позивачем додано контракт № 11-668А від 7 квітня 2011 року, акт прийому-передачі автомобілю № 11-600 від 8 червня 2011 року та довідку-рахунок серії КІМ № 628955, згідно із якими вартість спірного майна становить 799 928,76 грн.

Натомість ціна позову, зазначена позивачем у позовній заяві, становить 150 000,00 грн., однак позивачем не надано жодних пояснень щодо визначеної ціни позову, а також доказів на підтвердження вартості майна, визнання права власності на яке є предметом позову у цій справі, з якої позивачем була визначена вказана у позовній заяві ціна позову, та підтвердження виконаних процедур з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2 270,00 гривень.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру (визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за позивачем права власності на 1/2 частки автомобіля) та вимогу немайнового характеру (про зняття арешту з майна).

Як вказано вище, згідно із матеріалами доданими до позовної заяви, вартість майна, право на частку якого позивач просить визнати за нею, складає 799 928,76 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви мав становити 4 907,64 грн., який складається з судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 3 999,64 грн. (799 928,76 / 2 х 1%) та вимог немайнового характеру у сумі 908,00 грн. (0,4х2270).

До позовної заяви додано квитанції від 26 серпня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 2408,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, а саме: зазначення у позовній заяві ціни позову відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України та зазначення доказів, що підтверджують ціну позову; доплати судового збору у розмірі 2 499,64 гривень.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності на автомобіль залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Якусик