Справа № 713/1326/21
Провадження №2/713/431/21
РІШЕННЯ

іменем України

23.11.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., за участю представника позивачки адвоката Стадника І.П., за участю представника відповідача адвоката Кириляка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стадник Ігор Петрович, до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , про виключення 1/2 частини майна із акту опису майна та зняття арешту, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про виключення 1/2 частини майна із акту опису майна та зняття арешту, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності подружжя до відповідачів Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 .

Просить визнати екскаватор марки ЕО-2621, д/н НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину екскаватора марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 , виключити 1/2 частину екскаватора із опису та арешту майна та скасувати у 1/2 частині цього майна арешт.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

Її чоловік, ОСОБА_2 , 22.03.2021 року вироком Вижницького районного суду Чернівецької області був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 гривень в дохід держави, а також конфісковано в дохід держави екскаватор марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 .

На підставі вищевказаного вироку Вижницьким районним судом Чернівецької області було видано виконавчий лист від 22.04.2021 року, який був прийнятий до виконання Вижницьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та було відкрито виконавче провадження №65254312.

19 травня 2021 року Головним державним виконавцем Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Нистерюк О.М., у виконавчому провадженні №65254312, було винесено постанову про опис та арешт майна боржника та внесено у постанову екскаватор марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є спільною сумісною власністю подружжя.

24.09.1988 року з ОСОБА_2 був укладений шлюб. За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, спільно вели домашнє господарство, зароблені кошти витрачали на потреби сім`ї, зокрема ними було придбано екскаватор марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 , власником якого, згідно із Свідоцтвом про реєстрацію машини, серія НОМЕР_2 від 31.10.2006 року є ОСОБА_2 . Ринкова вартість екскаватора марки ЕО - 2621, 1989 року випуску, згідно із даними інтернет сторінки AUTO.RIA складає 114240,00 грн., відповідно вартість 1/2 частини цього спільного майна подружжя становить 57120,00 грн.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник Стадник І.П. позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені в позові, просили задовольнити. Підтримали відповідь на відзив, де ОСОБА_1 зазначила, що про те, що ОСОБА_2 мав якісь проблеми із законом і щодо нього є кримінальна справа їй взагалі не було відомо. ОСОБА_2 їй про це, нічого не говорив і не знала про те, що екскаватор марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 , який є їхньою спільною власністю, використовувався її чоловіком незаконно, через що його було арештовано і конфісковано судом, як знаряддя злочину.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги визнали, посилались на обставини викладені у відзиві, не заперечували щодо задоволення позову. ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не було відомо, що відносно нього порушена та розглядається кримінальна справа, оскільки він не хотів її зайвий раз турбувати. Коли його викликали судовиконавці та повідомили, що екскаватор конфіскують, він про це розповів дружині.

В судове засідання представник відповідача Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Нистерюк О. не з`явилась, надала відзив, де зазначила, що 22.04.2021 року на виконання до відділу разом із заявою Вижницького районного суду про відкриття виконавчого провадження надійшов виконавчий лист №713/1029/20 в якому зазначено: «Речові докази, екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 , які згідно розписки ОСОБА_2 від 28 травня 2020 року, знаходяться на зберігання у ОСОБА_2 , як знаряддя злочину для вчинення кримінального правопорушення, конфіскувати в дохід держави». Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження. Державним виконавцем 19.05.2021 року у відповідності до ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову опису та арешту майна боржника, а саме екскаватор марки ЕО-2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 . Постанова державного виконавця опису та арешту майна винесена правомірно, а екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 , як знаряддя злочину для вчинення кримінального правопорушення, підлягає конфіскації в дохід держави, отже позовна заява про виключення майна із акту опису та зняття арешту, є безпідставною та задоволенню не підлягає. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника Стадника І.П. , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.03.2021 року ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 гривень в дохід держави. Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 18.05.2020 року на екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 . Речові докази, екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 , які згідно розписки ОСОБА_2 від 28 травня 2020 року, знаходяться на зберігання у ОСОБА_2 , як знаряддя злочину для вчинення кримінального правопорушення, конфісковано в дохід держави, що підтверджується копією вироку.

22.04.2021 року Вижницьким районним судом видано виконавчий лист, що підтверджується його копією.

23 квітня 2021 року заступником начальника відділу Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Нистерюк О.М. відкрито виконавче провадження №65254312 з виконання виконавчого листа №713/1029/20 в якому зазначено: «Речові докази, екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 , які згідно розписки ОСОБА_2 від 28 травня 2020 року, знаходяться на зберігання у ОСОБА_2 , як знаряддя злочину для вчинення кримінального правопорушення, конфіскувати в дохід держави», боржник ОСОБА_2

19.05.2021 року головним державним виконавцем Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Нистерюк О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №713/1029/20 від 22.04.2021 року виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області, описано та накладено арешт на екскаватор марки ЕО -2621, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . На описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним, заборона відчуження. Виконавчі дії проведені у присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується копією постанови.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивачка ОСОБА_1 визначила спосіб для відновлення порушеного права, шляхом визнання екскаватора марки ЕО-2621, д/н НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнання за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину екскаватора марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 , виключення 1/2 частини екскаватора із опису та арешту майна та скасування у 1/2 частині цього майна арешт, мотивуючи свою позицію тим, що з ОСОБА_2 з 24.09.1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними був придбаний екскаватор марки ЕО - 2621, д/н НОМЕР_1 . Про те, що їхнє спільне майно перебуває в арешті та є знаряддя кримінального правопорушення їй не було відомо.

На підтвердження позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог, надано наступні докази:

Копію свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 , виданого 24 вересня 1988 року в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №46 з даних якого вбачається, що 24 вересня 1988 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1 .

Довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області з даних якої вбачається, що в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Чернівецькій області за ОСОБА_2 зареєстрована наступна техніка: Екскаватор колісний, марка ЕО-2621, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_2 , дата реєстрації 31.10.2006 року.

Копію витягу з сайту Авто-Ріа, де міститься повідомлення про продаж екскаватора марки ЕО-2621, 1989 року випуску. Ціна 4200 доларів США (3498,00 Є, 114240,00 гривень).

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

За положеннями ч.1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч.4 ст.368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно висновку викладеного ВСУ від 16 березня 2021 року у справі №476/112/19 провадження № 61-20821св19 визначено наступне.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 521/5435/16-ц (провадження № 61-24103св18) зазначено, що «аналіз статей 69-71, 74 СК України дозволяє зробити висновок, що поділ спільного майна та визнання права на частку в спільному майні як приватно-правова категорія, покликана забезпечити визначеність в приватних відносинах та захист прав та інтересів або ж їх відновлювати. Натомість ініціювання спору про поділ спільного майна та визнання права на частку в спільному майні не для захисту прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, поділ спільного майна та визнання права на частку в спільному майні) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин».

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 299/2931/17 (провадження № 61-35013св18) вказано, що «позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України».

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати спірний екскаватор спільною сумісною власністю подружжя, який зареєстрований за засудженим ОСОБА_2 та підлягає конфіскації і зверненню в дохід держави за вироком суду.

Оскільки, спірне майно знаходиться під обтяженням, арешт екскаватора проводився для забезпечення конфіскації на користь держави, позивачкою до участі у справі як співвідповідача не залучено особу, на чиї права та обов`язки впливає рішення у цій справі - Головне Управління ДФС у Чернівецькій області (орган, який представляє інтереси держави у питаннях конфіскації майна), даний позов задоволенню не підлягає через неналежний склад відповідачів.

З врахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений самостійним правом провести таку заміну поза волею самого позивача.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стадник Ігор Петрович, до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , про виключення 1/2 частини майна із акту опису майна та зняття арешту, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності подружжя, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.60, 61, 63, ч.1 ст.70 СК України, 6, 11, 13, 56 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст.ст.4, 13, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стадник Ігор Петрович, до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , про виключення 1/2 частини майна із акту опису майна та зняття арешту, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності подружжя, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Вижницький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), м.Вижниця, вул.Січових Стрільців, 2, Чернівецька область.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 .

Суддя Іван КИБИЧ