Провадження № 2/344/3491/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивували тим, що 04.10.2008 року між ОСОБА_1 та відповідачем було зареєстровано шлюб. 19.06.2009 року відповідач зареєстрував своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 . 18.02.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Дана квартира належить на праві приватної власності по 1/3 позивачам(колишній дружині, колишній тещі та колишньому брату дружини). З липня 2020 року відповідач у даній квартирі не проживає, добровільно виписатись не хоче, особисті речі відповідача відсутні, не сплачує комунальні послуги та не планує проживати, власники житла є для нього фактично чужими людьми. Місце проживання відповідача не відоме.

Представник позивачів вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі(а.с.44 ).

Відповідач в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи(а.с.43 ).

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого позивачі позиваються про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 15.11.2007 року виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду, квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам її сімї ОСОБА_3 -сину, ОСОБА_5 - дочці в рівних долях(а.с.5).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2007 року квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить по 1/3 частці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с.6).

Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду від 18.02.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвано(а.с.4).

Як вбачається з довідки №2077 від 04.08.2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Як вбачається з письмової заяви свідка ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивачів стверджує, що за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач з середини 2018 року у квартирі не проживає, не появляється, квартирою не користується(а.с. 45 ).

Позивачі вказують, що реєстрація ОСОБА_4 у їхній квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню ними права на вільне користування і розпоряджання майном.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить позивачам створює перешкоди у здійсненні права власності вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 25.11.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.