Справа № 539/3415/20
Провадження № 2/752/3733/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
23 серпня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Софія-2010», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування, -
у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Лубенського міськрайонного суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (далі - ПАТ «СК «Здорово»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Софія-2010», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій
Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю.А. від 19 жовтня 2020 року цивільну справу за позовом до ПАТ «СК «Здорово» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій передано на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю (а.с. 54-55).
11 січня 2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 63-64).
У судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач та третя особа ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Представник ПАТ «СК «Здорово» відзиву на позов не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався.
Інші учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин неявки до суду не повідомили.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Транспортний засіб «Citroen Jumper» д.н.з. НОМЕР_3 належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 10).
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 8)
В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій водія ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, не підлягає доказуванню.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Ліміт відповідальності страховика по майновій шкоді за даними полісами становить 100000 грн (п. 4 страхового полісу), франшиза - 0 грн (п. 5 страхового полісу).
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.
Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Також відповідачем не було вчинено дій щодо огляду пошкодженого транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку.
Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Із матеріалів справи вбачається, що 08.09.2017 третя особа ОСОБА_3 звернувся до сектору економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертного автотоварознавчого дослідження на предмет визначення суми матеріального збитку, завданого КТЗ марки «Citroen Jumper» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу, внаслідок ДТП.
На підтвердження пошкодження ТЗ «Citroen Jumper» позивачем також було надано копії рисунків загального вигляду пошкодженого автомобіля (а.с. 29-34).
Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування відповідачем не виплачена.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
На підставі викладеного та з урахуванням визначеної в експертному дослідженні суми матеріального збитку та визначеної у страхових полісах серії АК/7066075 та АК/7066070 страхової суми за шкоду, заподіяну майну, суд приходить до висновку, що з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Здорово» підлягає стягненню 43 789,53 грн.
Щодо вартості проведення оцінки завданого збитку, а саме виготовлення Висновку № 19/12.2/1045 експертного автотоварознавчого дослідження від 11.10.2017, то позивач поніс на це затрати по оплаті робіт у розмірі 175,80 грн, що підтверджується дублікатом чека TS 207070 від 10.05.2018 (а.с. 35).
Суд вважає, що з урахуванням того факту, що виготовлення даного Висновку необхідне для визначення реального розміру завданого збитку, то дані затрати підпадають під визначення реальних збитків зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України та підлягають стягненню з відповідача.
Також суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача також витрати на оплату рекомендованих поштових відправлень у розмірі 183 грн, що підтверджено копіями списків групових поштових відправлень (а.с. 35-36).
Стосовно заявленої позивачем пені, суд відзначає, що відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 35 638,24 грн, нараховану за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 10.01.18 по 12.10.2020 (а.с. 5).
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав будь-яких заперечень щодо визначення суми страхового відшкодування або його виплати, цим самим не спростував доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 274- 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Софія-2010», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк