Справа № 307/2124/20
Провадження № 2/307/1196/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи Тересвянська селищна рада та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. та служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації про зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 21.05.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (який змінив назву на ПАТ «ОТП Банк») було укладено кредитний договір № CNL-800/055/2007, згідно якого кредитор надав позичальнику кредиту у сумі 49238.57 доларів США.

Забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором є: нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно договору іпотеки № PCNL-800/055/2007 від 21.05.2007, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. за реєстровим номером 2281 та належить іпотекодавцю ОСОБА_4 .

26 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до стст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір факторингу № б/н та договір відступлення права вимоги № б/н, зокрема, за кредитним договором № CNL-800/055/2007 від 21.05.2007 і договором іпотеки № PCNL-800/055/2007 від 21.05.2007 року.

У зв`язку з невиконанням зобов`язання перед кредитором, 4.06.2015 Тячівським районним судом було ухвалено рішення у справі № 307/4696/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № CNL-800/055/2007 у розмірі 1136136.24 грн та судові витрати у розмірі 3654 гривень.

Для виконання вказаного вище рішення, Тячівським районним судом 23.06.2015 було видано відповідний виконавчий лист.

Вказаний виконавчий лист було подано на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., яким 19.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58671094.

Того ж дня, для забезпечення виконання виконавчого документа, приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

20 березня та 21 червня 2019 року боржнику ОСОБА_1 направлялися виклики з вимогою надати документи щодо зареєстрованих осіб в житловому будинку, що належать йому на праві власності. Дані виклики залишені поза увагою.

Двадцять першого квітня дві тисячі дев`ятнадцятого року у відповідь на запит приватного виконавця відділом обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області повідомлено адресу місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

21 червня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: проведено опис іпотечного майна домоволодіння АДРЕСА_3 , та складається з житлового будинку, вбиральні та огорожі.

Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 2.04.2007 житловий будинок належить ОСОБА_4 .

З метою встановлення осіб, які зареєстровані в предметі іпотеки та отримання інформації щодо малолітніх і неповнолітніх осіб, які мають право користування зазначеним житловим приміщенням до Тересвянської сільської ради приватним виконавцем 18.07.2019 направлено вимогу № 58671094. Відповідь на яку не надходила.

Тринадцятого вересня дві тисячі дев`ятнадцятого року та дев`ятнадцятого лютого дві тисячі двадцятого року боржнику в чергове направлено виклики приватного виконавця, з вимогою надати документи щодо зареєстрованих осіб в житловому будинку, які також залишені поза увагою.

П`ятого червня дві тисячі двадцятого року Тересвянська селищна рада надала банку довідку № 56 про реєстрацію в будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент видачі кредиту, 21.05.2007, у предметі іпотеки ніхто не проживав та не був прописаний, в тому числі неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Неповнолітні та всі члени родини зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача її в іпотеку банку відбулася раніше за реєстрацію в ній всіх зареєстрованих на даний час осіб.

Окрім того, як зазначалося вище, іпотекодавець на момент видачі кредиту, стверджував, що в предметі іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також гарантував, що обтяження предмета іпотеки іпотекою не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх та неповнолітніх.

Власник зареєстрував у домоволодінні осіб, що є предметом іпотеки, тим самим порушуючи норми іпотечних договорів. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, то реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦПК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав позивача як іпотекодержателя.

Представник банку надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволені позовних вимог відмовити.

21 травня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було укладено договір іпотеки № PCNL-800/055/2007 та кредитний договір № CNL-800/055/2007.

На момент укладення вказаних договорів у ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 було двоє неповнолітніх дітей.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, посиланням на п. 44 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5, яким встановлено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові пояснення.

У зв`язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Позовні вимоги про зняття з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб суперечать Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Водночас статтю 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено виключні підстави для зняття з реєстрації місця поживання: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документу, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть. виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення; підстав для перебування на території Украйни іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установ, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Позивач не є власником житлового будинку, де зареєстровані відповідачі, а тому позов про зняття з реєстраційного обліку відповідачів безпідставний, тим більше, що така вимога, як зняття з реєстраційного обліку взагалі не передбачена ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Представник Тересв`янської селищної ради у судове засідання не з`явився. Надав суду листа про розгляд справи у його відсутності.

Представник служби у справах дітей в особі Тячівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх не підтримує.

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21.05.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (який змінив назву на ПАТ «ОТП Банк») було укладено кредитний договір № CNL-800/055/2007, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 65000 доларів США.

Двадцять першого травня дві тисячі сьомого року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PCNL-800/055/2007, предметом якого є нерухоме майно, домоволодіння, загальною площею 239 м.кв., житловою - 66.88 м.кв., за адресою: АДРЕСА_3 .

Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 26.07.2013 було укладено договір факторингу та договір відступлення права вимоги № б/н, в тому числі за кредитним договором № CNL-800/055/2007 від 21.05.2007 і договором іпотеки № PCNL-800/055/2007 від 21.05.2007 року.

Четвертого червня дві тисячі п`ятнадцятого року Тячівським районним судом було ухвалено рішення у справі № 307/4696/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CNL-800/055/2007 у розмірі 1136136.24 грн та судових витрат у розмірі 3654 гривні.

Вказане рішення набрало законної сили 22.06.2015 року.

На підставі виконавчого листа № 307/4696/14-ц від 23.06.2015 приватним виконавцем Лучека О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно.

П`ятого червня дві тисячі двадцятого року Тересвянська селищна рада надала довідку № 56 про реєстрацію в будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 31.08.2020, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_3 , відомості відсутні. На вказане нерухоме майно 27.09.2019 застосовано обтяження у виді накладення арешту на підставі договору іпотеки від 21.05.2007 року.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстровані в предметі іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, новий власник набув право власності на спірний будинок на підставі умов договору іпотеки (у позасудовому порядку), з урахуванням договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

Приписами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

З аналізу наведеного вбачається, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, що і відбулося у даному випадку (за умови не звільнення житлового приміщення його мешканцями у добровільному порядку) з метою зняття третіх осіб з реєстрації місця проживання позивач зобов`язаний був звернутися до суду з позовною вимогою про примусове виселення та зняття з реєстрації місця проживання останніх.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Так, відповідно до цієї норми зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Із правових висновків ВС № 21-1438а15 від 30.06.2015 та № 825/1335/13-а від 1 березня 2016 року вбачається, що із указаної норми (ст. 7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, за наведених позивачем обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, керуючись стст. 4, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, стст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відмовити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 6.08.2020 про забезпечення позову шляхом заборони уповноваженому органу з питань реєстрації місця проживання здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб за адресою предмета іпотеки, а саме: домоволодіння АДРЕСА_3 , скасувати.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 25.11.2021 року.

Головуючий В.І. Гримут