КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року

справа № 752/20105/20

провадження № 22-ц/824/13233/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 липня 2017 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №756, - розірвано.

Не погоджуючись із мотивувальною частиною рішення представником відповідача подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення наступний абзац: «Судом також досліджено докази, якими спростовується твердження відповідача щодо алкогольної залежності позивачки», а також висновки суду про те, що збереження шлюбу буде «суперечити інтересам їх спільних малолітніх дітей».

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що судом не наведено які саме докази ним досліджувались на спростування твердження відповідача щодо алкогольної залежності позивача.

Вважає рішення суду незаконним, а мотивувальну частину рішення такою, що суперечить принципу найкращого забезпечення інтересів дітей.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності у неї алкогольної залежності. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що збереження сім`ї сторін у справі буде суперечити інтересам їх спільних малолітніх дітей та позивачки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2017 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу позивач посилалась, на те що чоловік чинить відносно неї психологічне насильство, що стало причиною припинення ведення спільного господарства.

В матеріалах справи наявні копії судових рішень на підтвердження вчинення відповідачем психологічного та фізичного насильства в сім`ї, видача обмежувального припису відносно відповідача, а також висновок експертного дослідження дитини ОСОБА_4 , яким виявлено наявність ознак психотравмування, пов`язаного із діями батька.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено , що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та спільних дітей, правильно дійшов висновку про розірвання шлюбу.

Апелянт не погоджується із мотивувальною частиною рішення щодо спростування твердження відповідача про алкогольну залежність позивача, разом із тим доказів на підтвердження заявленої ним обставини не надано.

Відповідно до ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявна довідка КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», відповідно до якої ОСОБА_1 під наркологічним диспанчерно-линамічним наглядом не перебуває.

Матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що збереження сім`ї сторін буде суперечити інтересам спільних малолітніх дітей сторін, зокрема: копії судових рішень щодо вчинення відповідачем психологічного та фізичного насильства в сім`ї, видача обмежувального припису відносно відповідача, висновок експертного дослідження дитини ОСОБА_4 , яким виявлено наявність ознак психотравмування пов`язаного із діями батька.

Незгода відповідача із мотивувальною частиною рішення про те, що збереження сім`ї сторін буде суперечити інтересам їх спільних малолітніх дітей та позивача є суб`єктивною, та необґрунтованою, підстави для зміни рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді