Провадження № 2/734/10/21 Справа № 734/73/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.,

при секретарі Галюк Л.В.,

у присутності відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Михеда В.А.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в залі суду в смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 28.05.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та взяв на себе відповідні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим за станом на 26.11.2019 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 26 772,62 грн., з яких: 989,84 грн. - заборгованість за кредитом, 19 901,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1090,00 грн. - заборгованість за комісією, 3040,02 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1251,08 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та заборгованість за договором відповідачем не погашена.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в сумі 26 772,62 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою представником позивача подана заява, в якій останній просить розглядати справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

22 вересня 2020 року відповідач та його представник звернулись до суду із заявою про застосування строків позовної давності, відповідно до якої відповідач та його представник зазначають наступне. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Таким чином, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатись до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). Виходячи з матеріалів цивільної справи вбачається, що порушення зобов`язання відбулось більше ніж три роки назад, а отже, позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом про захист своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2010 року відповідач ОСОБА_1 , як клієнт банку, підписав надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» про те, що він отримав картку, про що свідчить його підпис у зазначеній анкеті-заяві.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач 28.05.2010 року отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак «Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» не містить даних про отримання відповідачем зазначеної суми кредиту.

Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, обов`язок клієнта, зокрема погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.7.6 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Пунктом 2.1.1.2.4 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26.11.2019 року становить 26 772,62 грн., з яких: 989,84 грн. - заборгованість за кредитом, 19 901,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1090,00 грн. - заборгованість за комісією, 3040,02 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1251,08 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28 травня 2010 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи містять підписану відповідачем довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». В той же час матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо не підписання анкети-заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Натомість відповідач в судовому засіданні підтвердив, що кредитну картку отримував, грошовими коштами користувався, проте кредит закрив, хоча і не взяв свого часу довідку на підтвердження вказаної обставини.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімав з картки кошти та поповнював картку в період з 29 травня 2010 року.

Останній платіж ОСОБА_1 було здійснено 09 червня 2010 року в розмірі 500 грн шляхом внесення готівки через відділення АК КБ «ПриватБанку».

Суд приймає в якості належних доказів, докази, які були надані позивачем на вимогу суду: розрахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки, передбаченої умовами договору б/н від 28 травня 2010 року по строк дії картки, довідку про умови кредитування картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , довідка про видані картки на ім`я ОСОБА_1 .

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 1.1.2.3, 1.1.2.4. та 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9. цього договору; позичальник зобов`язаний отримувати виписки про стан картрахунків і здійснених операціях; позичальник зобов`язаний у разі незгоди із змінами Правил та/або тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити заборгованість.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за тілом кредиту становить 989,84 грн., дана вимога банку є правомірною, проте враховуючи, що позовна заява надійшла до суду 11 січня 2020 року, позивачем пропущено загальну позовну давність на звернення до суду з даним позовом, оскільки з моменту внесення останнього платежу відповідачем від 09 червня 2010 року і до подання позову пройшло понад три роки.

Крім того, суд також не приймає до уваги п.1.1.7.31 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (далі-Витяг), оскільки зміна строку позовної давності погоджується між кредитором і позичальником та укладається в письмовій формі, яка підписується сторонами договору. Витяг відповідачем не підписаний, а отже, суд приходить до висновку, що сторони не погодили зміну строку позовної давності строком на 50 років у відповідності до вимог закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» було порушено строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 989,84 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відсоткова ставка в 30 % не підвищувалась.

З матеріалів справи відомо, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 28 травня 2010 року сторонами визначено процентну ставку у розмірі 2,5 на місяць (тобто, 30% в рік).

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Враховуючи, що строк дії виданої позичальнику кредитної картки було встановлено до січня 2014 року включно, то відповідно банк має право на стягнення з відповідача відсотків, нарахованих станом на дату закінчення строку дії картки (у межах строку дії договору) по січень 2014 року включно.

Отже, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 30% річних є обґрунтованими, оскільки вони передбачені умовами договору, який підписаний сторонами, що узгоджується з вимогами ст. 1048 ЦК України, але обмежені строком дії картки.

Відповідно до наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 з урахуванням відсоткової ставки, передбаченої умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме 30 % річних, за станом на лютий 2014 року (січень місяць ще є кредитним) заборгованість по відсотках згідно наданого розрахунку заборгованості становить 1 083,84 грн., і саме такий розмір відсотків заявлено позивачем правомірно. Проте в задоволенні позову в цій частині слід відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

В задоволенні позову в частині стягненні заборгованості за відсотками в іншому розмірі 18 817,84 грн в період після січня 2014 року слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки такі відсотки нараховані за межами строку дії кредитної картки, про що детально описано вище.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити.

Нарахування штрафу при порушенні строків платежу по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн + % від суми заборгованості передбачено довідкою про умови кредитування, підписаною ОСОБА_1 . Проте про порушення відповідачем строків внесення коштів на погашення кредиту позивачу було відомо ще в період строку дії кредитної картки, відповідно. З часу закінчення строку дії кредитної картки минув передбачений ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності. Оскільки про застосування наслідків пропуску строку позовної давності заявлено відповідачем, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в цій частині з урахуванням пропуску вказаного строку.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача комісію в розмірі 1090.00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, комісія в розмірі 1090.00 грн була нарахована відповідачу 01 червня 2013 року. За станом на час звернення до суду пройшли строки позовної давності, про застосування наслідків чого заявлене клопотання стороною відповідача. З огляду на викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову в цій частині також відмовити.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Відомості про учасників провадження:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: 01001 м. Київ вул. Грушевського, буд. 1Д.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко

Повний текст рішення складений 28 січня 2021 року.