ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Херсон

справа № 766/10839/17

провадження № 22-ц/819/1596/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарАвтонагова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2018 року у складі судді Дорошинської В.Е. у цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Енерго Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Енерго Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 21.06.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3 укладено договір №04-001713-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, встановлено ліміт у сумі 15 000 грн.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачці кредит, а остання своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 01 червня 2017 року становить 116 207,13 грн, яка складається: 21165,83 грн. заборгованості за кредитом, 44 361,49 грн. заборгованості за штрафами та виникненням простроченої заборгованості по тілу кредиту, 15032,49 грн заборгованості за штрафами за виникнення прострочених відсотків, 12158,64 грн заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт), 5250 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованість (константа), 18238,68 грн заборгованості за нарахованими процентами.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором №04-001713-01 від 21.06.2013 року у сумі 116 207,13 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» судовий збір в сумі 1743,11 грн.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Енергобанк» у стягненні процентів за користування кредитом у розмірі 95041,30 грн, які складаються з заборгованості по процентам у розмірі 18 238,68 грн, штрафу за виникненням простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 44361,49 грн, штрафу за виникнення прострочених відсотків у розмірі 15032,49 грн, штрафу за несанкціонований овердрафт у розмірі 12 158,64 грн та 5250 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованість (константа).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 12 червня 2015 року на підставі постанови Правління НБУ від 11.06.2015 року №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк», та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію строком на 1 рік. З огляду на те, що банк не повідомив відповідача про новий порядок внесення платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, надіславши лише у червні 2017 року вимогу про погашення заборгованості та повідомив нові реквізити для її сплати, у зв?язку з чим з червня 2015 року відповідач був позбавлений можливості належним чином виконувати свої зобов?язання у спосіб, передбачений договором, а тому відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_3 заборгованості по процентам за користування кредитом, а також нарахованих штрафів за порушення виконання зобов?язань. В письмовому відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» доводи апелянта не визнало, рішення суду просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(«Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 21.06.2013 року між ПАТ «ЕнергоБанк» та ОСОБА_3 укладено договір №04-001713-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, встановлено ліміт у сумі 15 000 грн.

За умовами договору сторони погодили розмір сплати відсотків за кредитом та відповідальність в разі порушення договірних зобов`язань.

Відтак, у межах строку кредитування відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти.

Умови договору відповідачкою не оспорені.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01 червня 2017 року ОСОБА_3 має заборгованість у розмірі 116 207,13 грн, яка складається: 21165,83 грн. заборгованості за кредитом, 44 361,49 грн. заборгованості за штрафами та виникненням простроченої заборгованості по тілу кредиту, 15032,49 грн заборгованості за штрафами за виникнення прострочених відсотків, 12158,64 грн заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт), 5250 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованість (константа), 18238,68 грн заборгованості за нарахованими процентами.

Належними та допустимими доказами відповідачка не спростувала наявність кредитної заборгованості у розмірі нарахованому банком.

ОСОБА_3 не визнає вимоги щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів.

Заперечення обґрунтовує тим, що у червні 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку, її рахунок було заблоковано, вона була позбавлена можливості здійснювати платежі в рахунок виконання зобов`язань за договором щодо погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 р. № 370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 12 червня 2015 р. № 115, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 201 5 р. до 11 червня 2016 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.16 № 842 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до 11.06.2018 року з відповідним продовженням повноважень ліквідатора ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайку С.А. строком на два роки до 11.06.2018 включно.

Інформація про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду була опублікована на офіційній сторінці Фонду та мережі Інтернет, а також у газетах «Урядовий кур?єр» або «Голос України».

19 червня 2017 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» на адресу позичальника ОСОБА_3 направлялась вимога про дострокове виконання своїх зобов?язань за кредитним договором протягом семи робочих днів.

Діяльність банку у стані тимчасової адміністрації та ліквідації врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2012 року за № 1581/21893 (далі - Положення).

Частинами першою та другою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено обов`язок Фонду не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України (далі - НБУ) про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розмістити інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснити опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із підпунктом 2.18 пункту 2 розділу V Положення у редакції від 11 квітня 2014 року уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку з дня її призначення вживає таких заходів: здійснює відкриття накопичувального рахунку.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 розділу V Положення з метою забезпечення процедури ліквідації уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній валюті та іноземній валюті (за необхідності) в територіальному управлінні НБУ або в операційному управлінні НБУ.

За змістом частини четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина перша цієї статті).

Неповідомлення боржника про зміну реквізитів банку для сплати коштів на погашення кредиту не може бути підставою для відмови у позові, а може впливати на визначення розміру боргу, тобто невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань взагалі.

У разі відсутності кредитора у місці виконання зобов`язання або ухилення ним від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з його боку боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори (пункти 1, 2 частини першої статті 537 ЦК України).

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Доводи апеляційної скарги про те, що з початком процедури ліквідації банку виникло прострочення кредитора, у зв`язку з неповідомленням щодо належних реквізитів на виконання зобов`язань за кредитним договором, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зобов`язання банка щодо виконання норм чинного законодавства спрямованих на здійснення процедури ліквідації та повідомлення про це своїх клієнтів шляхом висвітлення оголошення на офіційних джерелах засобів масової інформації були виконані у повному обсязі та в межах наданих повноважень.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року

Суддя Т.Г. Чорна