УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/2869/19

Провадження № 2/638/1011/21

25.11.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Запорожець Д. Д.

з участю судового розпорядника Календіної А. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, провадження по якій відкрито ухвалою суду від 20.03.2019 року.

У матеріалах справи знаходиться клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової комплексної експертизи документів, згідно якого відповідач просить суд витребувати у позивача всі наявні у нього написані ОСОБА_2 боргові розписки, а також призначити проведення у справі судової комплексної експертизи технічної експертизи та почеркознавчої експертизи витребуваних у позивача оригіналів документів. Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що з моменту виникнення правовідносин між відповідачем та сторонами у справі у 2016 році та протягом двох наступних років, при зміні суми боргових зобов`язань, розписка кілька разів переписувалась зі зміною сум боргових зобов`язань, а долучена копія розписки не є останньою розпискою, написаною відповідачем при зміні боргових зобов`язань та для законного вирішення справи слід витребувати у позивача оригінали всіх, що знаходяться у нього написаних відповідачем розписок та призначити у справі проведення судової комплексної експертизи технічної експертизи та почеркознавчої експертизи витребуваних документів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду чи розгляд справи без участі до суду не надала.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єлісєєв М. І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив, що у зв`язку з повторною неявкою відповідача без поважних причин у підготовче засідання просить закінчити підготовче провадження у справі без участі позивача та його представника. Також представник подав до суду заперечення проти клопотання відповідача, адже відповідач не зазначив конкретні докази, які він просить суд витребувати від позивача, е зазначив будь-яких ідентифікуючих ознак. Відповідач не вказав, які саме обставини, що мають значення для цієї справи, можуть підтвердити «всі» боргові розписки або які аргументи можуть спростувати, адже вимоги позивача ґрунтуються на одній розписці відповідача від 20.11.2017 року. Відповідач не зазначив вжитих ним заходів для отримання цих доказів самостійно та причин неможливості самостійного отримання цих доказів. При цьому, оригінал розписки знаходиться у позивача та позивач готовий надати його суду. Відповідач не подав до суду відзив, а отже немає жодних викладених у належній формі заперечень відповідача проти позову, для підтвердження яких він просить суд призначити експертизу.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання сторони відповідача про витребування доказів задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, при цьому у клопотання повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, задоволення клопотання про забезпечення судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе складнощі їх отримання, тобто об`єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержання та подання доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, якщо незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося. Заявляючи клопотання про забезпечення доказів, особа повинна посилатися на причини, за яких вона сама не може одержати цей доказ.

Відповідачем ОСОБА_2 в порушення свого цивільно-процесуального обов`язку щодо обґрунтування необхідності витребування доказів, не вказано, що саме буде доведено у судовому засідання шляхом доказування за допомогою тих доказів, про витребування яких вона просить та що саме вони стосуються предмету доказування. Так, позивач наголошує, що слід витребувати у позивача «всі наявні у нього написані ОСОБА_2 боргові розписки», при цьому як слушно зазначила у своїх запереченнях сторона позивача, вказане клопотання є неконкретизованим та не містить будь-яких ідентифікуючих ознак, як-то дата складення цих боргових розписок, сума, кому ця розписка видавалась, кількість таких розписок тощо.

Крім того, відповідач не довела, що докази, про витребування яких заявлено клопотання стосуються предмету доказування, адже предметом позову ОСОБА_1 згідно пред`явленої до відповідача позовної заяви є стягнення грошових коштів у розмірі 23300 доларів США та 3728 доларів США 1 % від суми займу за кожний місяць користування коштами за розпискою від 20.11.2017 року, як і не довела того факту, що не має можливості отримати вказані докази поза судовою процедурою.

Щодо витребування оригіналу розписки, то суд зазначає, що позивач і у позовній заяві, і у запереченнях на клопотання відповідача зазначив про наявність у нього оригіналу розписки від 20.11.2017 року та готовність надати його суду, а тому необхідності у витребуванні оригіналу розписки немає з огляду на готовність добровільного надання вказаного доказу позивачем.

Суд, з огляду на викладене, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів, та як наслідок безпідставність призначення у справі експертизи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання

Відповідно до статті 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судові справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 1 статті 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно з п. 15 ч. 2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно частини 2 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З урахування положень ст. 189, 200 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження з метою виконання завдань підготовчого судового засідання, спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання або оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні немає.

На підставі викладеного, суд закриває підготовче судове засідання та призначає справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, в яке викликає учасників справи.

Керуючись ст. ст. 84, 189, 196-198, 200, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів відмовити.

Закрити підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Призначити справу до судового розгляду в судове засідання на 28.02.2022 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова (61202, м. Харків, пр-т. Перемоги, 52-В, зал судових засідань №9).

В судове засідання викликати учасників справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud2011/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий: