Справа № 755/22/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграційні системи» про стягнення 1/5 частини суборендних платежів,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Інтеграційні системи» про стягнення 1/5 частини суборендних платежів.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що дана заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

За вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Змістом заявлених позовних вимог є стягнення з відповідача 1/5 частини суборендних платежів отриманих за Договором суборенди нежилого приміщення від 15.04.2019 року укладеного між ТОВ «Інтеграційні системи» та ФОП ОСОБА_2 за період з 21.04.2019 року по 22.12.2020 року у розмірі 92 000 грн.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 368/352/18 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зміст та правила застосування норми ст. 30 ЦПК України, Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 646/8916/17 зазначив, що приводом у українській літературі вважається підстава (справжня або вигадана), причина яких-небудь дій, вчинків. З приводу чого, якого - у зв`язку з чим-небудь (Академічний тлумачний словник української мови, том 7 стор. 573).

Так, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з нерухомим майном повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Оскільки предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 92 000 грн., як суборендних платежів за укладеним між ТОВ «Інтеграційні системи» та ФОП ОСОБА_2 договором суборенди нежилого приміщення від 15.04.2019 року, предметом якого є суборенда нежилого приміщення загальною площею 49,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежиле (офісне) приміщення № 22, що територіально знаходиться на території Шевченківського району м. Києва, справа Дніпровському районному суду м. Києва не підсудна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вимогами ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 30, 31, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу № 755/22/21 (Провадження № 2/755/21/21) за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграційні системи» про стягнення 1/5 частини суборендних платежів передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя