РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/9414/20

Провадження № 22-ц/4815/56/21

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Харечко С.П.

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛФІ-Україна» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛФІ-Україна» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОЛФІ-Україна» звернулось до Рівненського міського суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волошин Ольги Володимирівни стосовно стягнення з ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» 4577,62 грн. за ВП №61472095 та 3406,81 грн. за ВП №62217446 та зобов`язати державного виконавця Волошин Ольгу Володимирівну або іншу посадову Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути на поточний рахунок ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» кошти у розмірі 7984,43 грн. (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири і 43 коп.).

В обґрунтування скарги вказує, що 29 січня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено рішення по цивільній справі №569/15512/19, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Долфі-Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі були задоволені частково. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61472095 від 06.03.2020 року, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко А.В., відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/15512/19 від 07.02.2020р. про стягнення з ТОВ «Долфі-Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати за період з 26 квітня 2019р. по 12 липня 2019р. у розмірі 8246,0 грн. 29 травня 2020 року ТОВ «Долфі-Україна» від банку, в якому здійснюється розрахунково-касове обслуговування дізналися, що до банку надійшли документи від Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо арешту рахунків ТОВ «Долфі-Україна». Зазначають, що того ж дня, ТОВ «Долфі-Україна» звернулось до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де ознайомилися з постановою про розшук майна боржника від 18.05.2020р. та постановою про арешт коштів боржника від 27.05.2020р., які були складені в рамках ВП №61472095 державним виконавцем Волошин О.В.. Вказують, що під час спілкування з державним виконавцем Волошин О.В., вони пояснили, що відповідно до платіжного доручення №25055 від 05.02.2020р. ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» виконало рішення суду в частині, що підлягала негайному виконанню та утримало з суми, яка була виплачена ОСОБА_1 суму ПДФО та військового збору. Однак, державний виконавець Волошин О.В. заперечила, що вона не закінчить виконавче провадження і не припинить арешт коштів і розшук транспортних засобів до моменту, поки ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» не сплатить виконавчий збір та повну суму за виконавчим документом. У зв`язку з тим, що фактично була заблокована господарська діяльність компанії, 01 червня 2020 року ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» надало державному виконавцю ОСОБА_2 заяву про закінчення виконавчого провадження від 01.06.2020р., в якому зазначалось, що ТОВ «ДОЛФІ- УКРАЇНА» відповідно до платіжних доручень №25055 від 05.02.2020р. на суму 3668,38 грн. та №25300 від 25.05.2020р. на суму 27076,17 грн. фактично виконало в повному обсязі рішення суду. Однак державний виконавець Волошин О.В. повідомила, що сума стягнення за ВП №61472095 складає 8246,00 грн., крім того, до державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист №569/15512/19 від 20.05.2020р. про стягнення з ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2019р. по 29.01.2020р. у розмірі 29946,0 грн., на підставі чого, 01.06.2020р. державним виконавцем Волошин О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62217446 і об`єднано з ВП №61472095. Таким чином, поки ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» не оплатить 8246,00 грн. за ВП№61472095 та 29946,0 грн. за ВП№62217446, арешт коштів та розшук транспортних засобів припинений не буде. Вказують, що з метою якнайшвидшого закінчення виконавчих проваджень та розблокування діяльності компанії відповідно до платіжних доручень №6974 від 03.06.2020р. на суму 4577,62 та №6975 від 03.06.2020р. на суму 3406,81 грн., ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» сплатило всю суму за виконавчими нами, однак вважає дії державного виконавця Волошин О.В. щодо стягнення всієї суми за виконавчими провадженнями незаконними.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ТОВ «ДОЛФІ-Україна» подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує , що ТОВ «ДОЛФІ-Україна» фактично виконало рішення суду в повному обсязі, вирахувавши із суми відшкодування податки, які згідно ст. 171 ПК України покладаються на роботодавця.

Просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку, що сума за рішення, яка підлягала стягненню становить 38192 грн., а згідно квитанцій скаржником було сплачено 30744,5 грн. а тому рішення суду не було виконано в повному обсязі.

Колегія судів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29 січня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено рішення по цивільній справі №569/15512/19, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Долфі-Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі були задоволені частково. Поновлено ОСОБА_1 на роботі у ТОВ "Долфі-Україна" на посаді торговельного представника з 12 липня 2019 року. Стягнуто з ТОВ "Долфі-Україна" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 26 квітня 2019 року по 12 липня 2019 року у розмірі 8246,00 грн. Стягнуто з ТОВ "Долфі-Україна" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2019 року по 29 січня 2020 року у розмірі 29946,00 грн. Стягнуто з ТОВ "Долфі-Україна" в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768,40 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61472095 від 06.03.2020 року, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко А.В., відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/15512/19 від 07.02.2020р. про стягнення з ТОВ «Долфі-Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати за період з 26 квітня 2019р. по 12 липня 2019р. у розмірі 8246,0 грн.

Боржником на адресу відділу направлено заяву про закінчення виконавчого провадження за вих.№160 від 01.06.2020 року до якої були долучені копії платіжного доручення №25055 від 05.02.2020 року в сумі 3668,38 грн. про сплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, платіжного доручення №25300 від 25.05.2020 року в сумі 27076,17 грн. про сплату ОСОБА_1 виплати згідно судового рішення від 29.01.2020 по справі №569/15512/19, копія наказу №25-4 від 30.01.2020 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 , копія платіжного доручення №6639 від 29.05.2020 року про сплату виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих за ВП №61472095 в сумі 1084,60 грн., копія банківських реквізитів стягувача.

Також на адресу відділу 01.06.2020 року стягувачем на примусове виконання направлено виконавчий лист №569/15512/19 виданий 20.05.2020 року про стягнення з ТОВ «Долфі-Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2019 року по 29 січня 2020 року у розмірі 29946,00 грн. зареєстровано в АСВП за №62217446. Державним виконавцем Волошин О.В. 01.06.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи надану копію платіжного доручення №25300 від 25.05.2020 року в сумі 27076,17 грн. про сплату ОСОБА_1 виплати згідно судового рішення від 29.01.2020 по справі №569/15512/19 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 286,98 грн., так як, залишок стягнення за даним виконавчим документом складало 2869,83 грн. Того ж дня винесено постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 250 грн. Копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог частини першої 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки…

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц.

Положенням підпункту168.1.1пункту 168 статті168 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту18.1. статті 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно з пунктом171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 171.2 статті 171 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб є юридична особа… яка зобов`язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею18та розділом IV цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167цього Кодексу.

Отже, дохід у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду, за час вимушеного прогулу є базою нарахування та утримання податків та зборів, відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету яких покладено на податкового агента - роботодавця.

Таким чином, ТОВ «ДОЛФІ-Україна» фактично виконало рішення суду в повному обсязі, вирахувавши із суми відшкодування податки, які згідно ст. 171 ПК України покладаються на роботодавця.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛФІ-Україна» задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року скасувати.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛФІ-Україна» на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волошин Ольги Володимирівни стосовно стягнення з ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» 4577,62 грн. за ВП №61472095 та 3406,81 грн. за ВП №62217446

Зобов`язати державного виконавця Волошин Ольгу Володимирівну або іншу посадову Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути на поточний рахунок ТОВ «ДОЛФІ-УКРАЇНА» (і.к. 37068787, 49130 м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А) кошти у розмірі 7984,43 грн. (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири і 43 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 січня 2021 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук