Єдиний унікальний номер справи 333/1587/20
Номер провадження 2/333170/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., представника позивача Шеховцової Н.О., представника відповідача Чернова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2020 року, позивач КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) в розмірі 36 152 грн. 31 коп. за період 01.10.2015 року по 31.01.2020 року та, крім того, суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Позивач в обґрунтування позову, який був в подальшому був уточнений, вказав, що Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.10.2015 року по 31.01.2020 року надав відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 за отримані послуги складає 36 391 гривень 50 копійок. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою від 02 грудня 2020 року суддя відмовив у відкритті провадження у справі за позовом КОНЦЕРНА «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) та прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за позовною заявою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання).

Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 червня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16 вересня 2020 року в судовому засіданні було надано письмові заперечення на позов.

26 січня 2021 року через канцелярію суду представником позивача було надано заяву про збільшення позовних вимог.

26 січня 2021 року відповідачем через канцелярію суду заперечення на додатково подані докази позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні на уточнених позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, та просив застосувати позовну давність, оскільки заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» виникла за період з 01.10.2015 по 31.01.2020 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, (частина четверта 267 ЦК України).

Оскільки відповідачем не сплачувалися послуги з теплопостачання протягом терміну

позовної давності, то фактично ним не було визнано обов`язок оплачувати ці послуги, в зв`язку

із чим перебіг позовної давності не перервався. Оскільки з позовом до суду позивач звернувся 01.04.2020 року то, перебіг позовної давності слід рахувати з 31.03.2017 року. У зв`язку з чим не підлягають стягненню суми заборгованості за період з 01.10.2015 року по 30.03.2017 року.

Також, підтримав наданий відзив на позовну заяву в якому зазначено, що в позовній заяві позивач просить суд стягнути 36 152,31 грн. за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. На підтвердження факту надання послуг та розміру заборгованості позивачем до позову додано довідку Філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району та розрахунок суми позову. В той же час, вказана Довідка Філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення не є належним та допустимим доказом, оскільки довідка:

-не містить обов`язкових реквізитів офіційного документу, як то дати складання, вихідного номера реєстрації документу, підпису керівника або уповноваженої особи, печатки організації, що видала довідку;

-вказана довідка не містить детального розрахунку заборгованості (відсутня інформація щодо заборгованості по періодам її нарахування, розрахунок заборгованості, інформація щодо тарифу, який застосовувався при нарахування вартості послуг);

-складена та завірена штампом філія концерну «Міські теплові мережі», яка не юридичною особою, та не є суб`єктом правовідносин.

Крім того Роздруківки по особливому рахунку від лютого 2020 року та від листопаду 2018 року (Додаток №4 до Позовної заяви) суперечливі та містять не достовірну інформацію.

Недостовірність полягає в тому, що не зважаючи на те, що позивачем ще 01.11.2018 року отримано витяг з державного реєстру речових прав на квартиру Відповідача, в якому зазначено - загальна площа 68,9 кв.м., (Додаток №5 до Позовної заяви), і в розрахунку 2018 року, і в розрахунку 2020 року Позивач зазначає загальну площу квартири Відповідача - 69,1 кв.м. Саме площу 69,1 кв.м. Позивач використовує при визначенні опалюваємої площі (загальна площа мінус площа балконів, яка дорівнює 1,8 кв.м.). Таким чином в розрахунку помилково, замість 67,1 кв.м, зазначено 67,3 кв.м.

Крім витягу з державного реєстру речових прав на квартиру Відповідача, підтвердженням загальної площі у розмірі 68,9 кв.м. є і копія Технічного паспорту, який додається до цього відзиву.

Протиріччя роздруківок полягає у наступному. У роздруківці від листопаду 2018 року зазначається, що на начало періоду (жовтень 2015 року) у Відповідача наявна переплата 15,48грн., а у жовтні 2015 року Відповідачем не було здійснено оплат Позивачу. А у роздруківці від грудня 2020 року, відсутня інформація стосовно переплати на початок періоду (жовтень 2015 року), але наявна інформація про платіж Відповідача у жовтні 2015 року у сумі 239,19 грн.

З огляду на наведене, роздруківки по особливому рахунку відповідача не є належними та допустимими доказами, а розрахунок заборгованості, зроблений на їх підставі, є хибним.

Позивачем не наведено доказів того, що відповідач визнав заборгованість за надані позивачем послуги та відповідно мав намагання погасити існуючий борг. За таких обставин, вважає обґрунтованим подане клопотання застосування позовної давності.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлялась.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

3гідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено концерну «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ».

Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 . Вказана квартира належить відповідачу на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. 25.09.2007 року за реєстровим № 3616.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019, а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017 який введено в дію з 01.05.2019, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.11, 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила № 630), плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а уразі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Згідно з п.18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 20, 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з п.29 Правил № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно з п.30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого опалення. Розрахунок за послуги з централізованого опалення між споживачем ОСОБА_1 і Концерном «Міські теплові мережі» обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно з уточненим розрахунком суми позову та довідкою Філії Концерну «Міські теплові мережі» по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2015 року по 31.01.2020 року мається заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 36 391 гривень 50 копійок.

Водночас, суд враховує заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування позовної давності, з таких підстав.

Також, відповідачем ОСОБА_1 була надана заява про застосування позовної давності, оскільки вважає, що Концерн «Міські теплові мережі» просить стягнути заборгованість, яка перевищує суму за три роки.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 267 ч.ч. 3, 4 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Оскільки, між сторонами договору про надання послуг заключено не було, суд виходить з загальних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, яка виникла за період з 01.10.2015 року по 31.01.2020 рік, у розмірі 36 391,50 гривень. Вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з 01.04.2017 року заявлені в період трьохрічного строку позовної давності.

Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.10.2015 року по 31.01.2020 рік у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 36 391,50 гривень. За вказаний період, відповідачем було за наданні житлово-комунальні послуги сплачено останній раз 05.2016 року.

Отже, враховуючи, що доказів переривання строків позовної давності суду надано не було, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2015 року по 31.03.2017 рік виходять за межі трирічного строку позовної давності, а тому в цій частині підлягають залишенню без задоволення.

Щодо стягнення заборгованості з 01.04.2017 року по 31.01.2020 рік, то судом встановлено, що за даний період позивачем надано відповідачу послуги на суму 25 068 гривень 67 копійок.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач свої зобов`язання з оплати послуг за централізованого опалення та гарячого водопостачання виконувала неналежним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період 01.04.2017 по 31.01.2020 року включно у розмірі 25 068 гривень 67 копійок.

При цьому, суд виходить з того, що послуги у зазначений період відповідачу надавалися та споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач відповідачем належних доказів не надано, факт отримання вказаних послуг Відповідачем не оспорений у судовому порядку, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач здійснювала оплату нерегулярно та не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.

Судові витрати по справі становлять 2102,00 гривні - судовий збір, який було сплачено позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 25 068 гривень 67 копійок гривень, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 457 гривень 56 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 67-68 Житлового кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091, МФО 313957, код ЄДРПОУ 32121458, п/р № НОМЕР_3 , Установа банку: Філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 25 068 гривень 67 копійки (двадцять п`ять тисяч шістдесять вісім гривень шістдесят сім копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091, МФО 313957, , НОМЕР_4 , Установа банку: ПАТ АБ «УКРГАЗБАГК») витрати по сплаті судового збору в розмірі 1457 гривень 56 копійок (одну тисячу чотириста п`ятдесят сім гривень п`ятдесят шість копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення буде складено 26 січня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов