Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 Справа №607/15634/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Костишин Василь Михайлович до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Костишин В.М. пред`явили до суду позов до відповідача ОСОБА_3 , у якому просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Крім них у вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який з 2007 року не проживає у даному помешканні, його речі та майно у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та здійсненні поточних ремонтів відповідач також не приймає. При цьому, ОСОБА_3 ніхто не чинить перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Позивачі вказують, що добровільно відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку у даній квартирі, однак, його реєстрація у належній їм на праві власності квартирі порушує їх права як власників даного житла. Посилаючись на наведені обставини просили позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 не подавав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, однак, їх представник - адвокат Костишин В.М. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.Відзиву на позов не подавав.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивачі не заперечили проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як убачається із Свідоцтва про право власності на житло виданого Тернопільською дистанцією цивільних споруд 16 липня 1994 року і зареєстрованого Бюро приватизації Тернопільського відділку залізниці 16 липня 1994 року за №595, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях.

Згідно договору дарування 1/2 частини квартири, укладеного 05 червня 2002 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (дарувальниками) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (обдарованими), який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Маркуліною Л.О. та зареєстровано в реєстрі за №3401, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 подарували, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийняли у дар, в рівних частках кожна, належну дарувальникам 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками цілої квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно із довідкою №1662, виданою 02 вересня 2020 року ТОВ «Коменерго-Тернопіль 4» разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований також її онук ОСОБА_3 .

Згідно Акта, складеного 02 вересня 2020 року комісією в складі: майстра дільниці ТОВ «Коменерго-Тернопіль 5» ОСОБА_12, майстра дільниці ТОВ «Коменерго-Тернопіль5» ОСОБА_7 , майстра дільниці ТОВ «Коменерго-Тернопіль4» ОСОБА_8 , затвердженого директором ТОВ «Коменерго-Тернопіль» Поповим О.А. , при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_3 з 2007 року по даний час не проживає за вказаною адресою, що підтверджують свідки-сусіди: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Відповідач ОСОБА_3 є сином позивачки ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 25 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та онуком позивачки ОСОБА_1 .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першої статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому, таких домовленостей між сторонами спору не існувало.

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 , понад десять років не проживає у вказаному помешканні, його речі та майно там відсутні, участі у сплаті комунальних послуг з утримання квартири не приймає.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Костишин Василь Михайлович до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 840,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 27 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка