Справа № 639/7457/20
Провадження № 2-з/639/158/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжний С.О., розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову по цивільній справі №639/7457/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні заяви зазначає, що заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного судового рішення №639/7457/20 позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що про існування його він дізнався лише після блокування карточного рахунку, відповідач не з`являвся по незалежним від нього причинам, тому що не знав про час та місце їх проведення. Фактично він був позбавлений права на участь у розгляді своєї справи.

Під час примусового виконання заочного рішення від 21.07.2021р. по справі №639/7457/20 було накладено арешт на кошти відповідача в банківській установі, а тому відповідач вважає за необхідним поставити питання перед судом про забезпечення позову шляхом зупинення блокування карточного рахунку по ВП №67377731, накладеним виконавцем Тарасовою Наталією Сергіївною Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали, що додані до неї, вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, заявник взагалі не обґрунтовує у своїй заяві необхідності забезпечення позову, а лише просить зупинити блокування карточного рахунку по ВП №67377731, і також, не обґрунтовує, яка є необхідність в його застосуванні.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи Жовтневим районним судом м. Харкова 21 липня 2021 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.11.2016 у розмірі 33874 гривні 09 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1441 гривня 73 копійки.

В іншій частині у задоволені позивних вимог відмовлено.

Дане заочне рішення набрало законної сили 25.08.2021 року

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Тобто, на даний час йде стадія виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Агрокомплекс проти України» (заява 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення прийнято, підґрунтя для «Законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень рішення у справі «Бурдов проти Росії» (заява № 59498/00).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, потрібно розглядати, як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», комюніке Секретаря суду від 07.05.2002 року; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).

Також у рішенні Європейського Суду від 18.05.2004 року у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатись невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін. Тобто відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, є втручанням у право особи на мирне володіння майном, що є порушення першого пункту статті 1 Першого Протоколу Конвенції.

Отже, на даний час заочне рішення суду від 27.07.2021 року, яке набрало законної сили перебуває на стадії виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову по суті викладених обставин не відповідає своїй назві та фактично направлена на невиконання рішення суду, та незгоду із виконавчими діями.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не відповідає процесуальному законодавству, суд на підставі п.10 ч. 153 ЦПК України повертає її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.11.2021.

Суддя С.О. Рубіжний