Постанова

Іменем України

26 січня 2021 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/886/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа

від 20 січня 2020 року

в складі судді Писанця В.А.

у справі №2-1042/12 Печерського районного суду м. Києва

за скаргою ОСОБА_1

на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича,

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 25.03.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника; визнати неправомірним звіт від 29.10.2019 про оцінку садового будинку, загальною площею 269,6 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,1220 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати неправомірним рішення приватного виконавця Трофименка М.М. про передачу цього будинку на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів.

Одночасно зі скаргою ОСОБА_1 подала клопотання, в якому просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-1042/12 від 19.12.2014, виданого Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк", Банк) заборгованості за кредитним договором від 29.04.2011 №12-ф/2011, яка станом на 23.04.2012 становить 1 768 058,00 грн; зупинити реалізацію ДП "СЕТАМ" будинку, загальною площею 269,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів.

Як на підставу задоволення клопотання вказувала на те, що у разі реалізації з аукціону арештованого нерухомого майна ОСОБА_1 та члени її сім`ї будуть позбавлені житла. Також, додала, що реалізація нерухомого майна з аукціону призведе до неможливості повороту виконання рішення про його реалізацію, у разі задоволення скарги на дії та рішення приватного виконавця.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року клопотання задоволено частково та зупинено виконання за виконавчим листом №2-1042/12, виданого 19.12.2014 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості у розмірі 1 768 058,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» та приватний виконавець Трофименко М.М. звернулися до суду з апеляційними скаргами, в обґрунтування яких вказали, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обґрунтування апеляційних скарг приватний виконавець Трофименко М.М. та ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначили, що розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця, в порядку ст. 447 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення виконання рішення суду шляхом реалізації майна. Вирішення питання про зупинення виконавчих дій відноситься до виключної компетенції приватного виконавця.

Крім того, ПАТ АБ "Укргазбанк" в обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 432 ЦПК України, дійшов хибного висновку, що вимога заявника щодо зупинення виконання за виконавчим листом не суперечить вимогам чинного законодавства.

Зазначив, що суд, застосовуючи положення ст. 432 ЦПК України, якою врегульовано питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не врахував, що на розгляді в суді не перебуває така заява, тоді як законодавцем передбачено можливість зупинення виконання за виконавчим листом лише в провадженні по розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В свою чергу, приватний виконавець Трофименко М.М. в своїй апеляційній скарзі зазначив, що положеннями ст. 447-453 ЦПК України, якими врегульовано розгляд скарг на дії, бездіяльність та рішення державних і приватних виконавців, не передбачено можливості забезпечення вимог скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа аналогічно до забезпечення позову.

Також зазначив, що судом не взято до уваги приписи ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, якими визначено принцип обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили.

За вказаних обставин просили скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року в частині зупинення виконання за виконавчим листом та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Відзивів на апеляційні скарги не надходило.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Лисий М.С. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній. Також, просив задовольнити апеляційну скаргу приватного виконавця.

Приватний виконавець Трофименко М.М., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та свого представника не направив.

Боржник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та свого представника не направила.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ АБ "Укргазбанк" Лисого М.С., перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення скарги може вплинути на права боржника у виконавчому провадженні, яким оскаржуються дії приватного виконавця, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення клопотання.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2012 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі №2-1042/12 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у сумі 1 768 058,00 грн та судового збору в сумі 3 219,00 грн (т. 1, а.с. 73).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.03.2014 рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.12.2012 залишено без змін (т. 1, а.с. 172-174).

Таким чином, рішення суду від 31.07.2012 набрало законної сили 25.03.2014.

На виконання зазначеного судового рішення 19.12.2014 Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-1042/12.

На підставі поданої стягувачем заяви приватним виконавцем Трофименком М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58573201 з примусового виконання виконавчого листа №2-1042/12 від 19.12.2014, а 25.03.2019 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Вважаючи дії та рішення приватного виконавця неправомірними ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій, зокрема, оскаржує дії та рішення приватного виконавця Трофименка М.М. щодо опису та арешту нерухомого майна, оцінки та реалізації такого майна у виконавчому провадженні по виконанню судового рішення про стягнення грошових коштів. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилалася на порушення черговості стягнення, оскільки є інше нерухоме майно, та на невідповідність оцінки дійсної вартості майна.

Одночасно зі скаргою ОСОБА_1 подала до суду клопотання про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг, що під час розгляду скарги на дії приватного виконавця діючим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено вжиття судом першої інстанції таких заходів як зупинення виконання за виконавчим листом.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд посилається на положення статті 432 ЦПК України, в якій законодавцем врегульовано питання щодо виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Так, частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В частині третій цієї статті визначено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

З наведеного слідує, що з метою забезпечення можливого судового рішення про виправлення помилки у виконавчому листі або про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, законодавцем передбачено можливість зупинення виконання за виконавчим листом.

Разом з тим, у даній справі, судом вирішено питання про зупинення виконання за виконавчим листом під час розгляду скарги боржника на дії та рішення приватного виконавця в порядку, передбаченому ст. 447 ЦПК України.

Дійсно, положеннями ст. 447-453 ЦПК України визначено порядок розгляду скарг на дії та рішення державного чи приватного виконавця.

Водночас, даними нормами процесуального закону не передбачено можливості забезпечення вимог скарги шляхом зупинення виконання за виконавчим листом.

Більш того, як визначено законодавцем, зокрема в статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", що питання зупинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного чи приватного виконавця, тоді як суд першої інстанції не наділений такими повноваженнями.

Крім того, колегія суддів враховує, що суд апеляційної інстанції вправі зупинити дію рішення суду, як то визначено ч. 4 ст. 359 ЦПК України, відповідно до якої якщо апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Суд касаційної інстанції також наділений повноваженнями зупинення виконання судового рішення, про що зазначено в статті 436 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для зупинення виконання за виконавчим листом.

Зупинивши виконання за виконавчим листом, суд, фактично вирішивши питання про зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При судом першої інстанції не враховано принципу обов`язковості судового рішення, який визначено у ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України.

Так, за приписами статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання судового рішення.

Як зазначалось вище, рішення ухвалено судом 31.07.2012, набрало законної сили та звернуто до примусового виконання стягувачем, однак протягом восьми років залишається не виконаним боржником.

Крім того, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, боржник посилався на порушення черговості стягнення під час виконавчих дій та зазначив, що існує інше майно на яке може бути звернуто стягнення.

Разом з тим, зупинивши виконання за виконавчим листом, суд фактично заборонив виконання рішення суду у будь-який спосіб.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що питання щодо зупинення виконання виконавчого листа судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, що в силу ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду в частині задоволення клопотання та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання у повному обсязі.

Оскільки апеляційні скарги не містять доводів, щодо незгоди з ухвалою суду в частині відмовлених вимог, а також ухвала в цій частині не оскаржена ОСОБА_1 , колегія суддів у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України не переглядає ухвалу суду в цій частині.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року в частині задоволених вимог клопотання - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 січня 2021 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай