Справа № 627/559/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Краснокутської селищної рада Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,23 га, яка розташована на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 5,23 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ -ХР № 048766.

За життя 02.10.2009 року ОСОБА_4 був складений заповіт, згідно якого він вказану земельну ділянку заповідав в рівних частинам п`ятьом своїм дітям, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_5 була складена нотаріально посвідчена заява про небажання приймати спадщину та передачу своєї частки на користь спадкоємця ОСОБА_2

ОСОБА_7 також склала нотаріально посвідчену заяву про небажання приймати спадщину та передачу своєї частки на користь ОСОБА_1 .

Тобто після розподілення часток, частка позивача ОСОБА_3 в спадковому майні складає 1/5, а позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 2/5 кожній.

Позивачі з метою прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 зверталися до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На даний час позивачі виявили намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки являються спадкоємцями за заповітом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулися до суду з позовом та прохають: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності заповіту та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом по 2/5 частини кожному, а за ОСОБА_3 1/5 частку на земельну ділянку.

В судове засідання позивачі не з`явилися, однак надали суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог та про слухання справи у їх відсутність.

Представник відповідача Краснокутської селищної рада Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладався на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,23 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048766, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області), що підтверджується копією державного акту, яка мається в матеріалах справи, оскільки оригінал втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Промінь».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 02.10.2009 року секретарем Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_4 земельну частку (пай) згідно державного акту серії ІІІ ХР №048766 заповідав своїм дітям: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.07.2021 №65720985.

Як вбачається з матеріалів справи, то спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини з усіх підстав, як за заповітом так і за законом, де б вона не була та з чого б вона не складалась, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 , на користь дочки спадкодавці ОСОБА_2 , про що свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 .

Окрім цього спадкоємець за заповітом ОСОБА_9 також відмовилася від належної їй частини спадкового майна за всіма підставами, яке залишилося залишилася після смерті її батька ОСОБА_4 , на користь дочки спадкодавці ОСОБА_1 , про що свідчить нотаріально посвідчена заява ОСОБА_7 , яка мається в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Тобто після розподілення часток, частка позивача ОСОБА_3 в спадковому майні складає 1/5, а позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 2/5 кожній.

Позивачі з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку після смерті заповідача ОСОБА_4 зверталися до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2021 року.

Окрім цього позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, оскільки в заповіті ОСОБА_4 від 02 жовтня 2009 року не вірно зазначено її ім`я, а саме замість « ОСОБА_10 » помилково вказано « ОСОБА_11 », що вважається не вірним, так як з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що ім`я позивача ОСОБА_1 .

Також факт належності позивачу ОСОБА_1 заповіту ОСОБА_4 від 02 жовтня 2009 року підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що її батьком є ОСОБА_4 , а також нотаріально посвідченими заявами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з яких вбачається, що у ОСОБА_4 було п`ятеро дітей, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Також з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , окрім позивачів, є його онук ОСОБА_14 , однак останній на прийняття спадщини не претендує та не заперечує, щоб спадщина була прийнята спадкоємцями за заповітом, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_4 немає, про що копія спадкової справи №170/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048766.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після померлого ОСОБА_4 , до складу спадкового майна входить земельна ділянка, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (колишньої Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці після смерті заповідача ОСОБА_4 мають законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 1217,1223 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Краснокутської селищної рада Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу заповіту від 02 жовтня 2009 року, складеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в реєстрі за №59 та посвідченого Костянтинівською селищною радою на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в дійсності складений на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 2/5 частки земельної ділянки площею 5,23 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048766 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 2/5 частки земельної ділянки площею 5,23 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048766 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 1/5 частку земельної ділянки площею 5,23 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048766 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ).

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ).

Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Охтирська № 1, смт Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА