Провадження № 6/331/218/2021
ЄУН № 2-2217/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву акціонерного товариства «МетаБанк» (місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. № 30) в особі представника Гусакова Максима Олександровича, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання,

ВСТАНОВИЛА:

19 листопада 2021 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява АТ «МетаБанк» в особі представника Гусакова М.О. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви та подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі встановлена невідповідність форми і змісту позову вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Заява подана та підписана представником заявника ОСОБА_1 , що суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст.15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч.3 ст.58 ЦПК України передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Згідно з ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом ХV Перехідних Положень Конституції України, а саме: п.п.11 п.16-1 визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Закон № 1401-VIII, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, норма Закону №1401-VIII відповідно до п.3 ч.1 ст.131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції - почала діяти з 01 січня 2019 року.

Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.4 ст.274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути вирішені спори щодо спадкування.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній справі, оскільки має місце розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, яка регулюється Розділом VI ЦПК України та не відноситься до категорії малозначних справ.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Подана заява підписана представником заявника Гусаковим М.О., як фізичною особою без статусу адвоката із підтвердженням його повноважень, виключно копією довіреності. До матеріалів заяви ОСОБА_1 не долучено доказів в підтвердження його статусу як адвоката, що визначає наявність сумнівів в поданні ним заяви від імені юридичної особи, як належним представником.

Згідно п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, суд вбачає законні підстави для повернення заяви заявнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України..

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом після усунення обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч.4 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву акціонерного товариства «МетаБанк» (місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. № 30) в особі представника Гусакова Максима Олександровича, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва