Справа № 538/1201/21
Провадження № 2/538/387/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Скочиляс Ірина Мирославівна до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, -
Ухвалою суду від 26.07.2021 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 63).
17.08.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що представник позивача в лютому 2021 р. звернувся до МТСБУ з заявою про отримання регламентної виплати. МТСБУ листом від 18.02.2021 р. повідомило представника про необхідність надання для прийняття рішення для відшкодування шкоди належним чином завіреного документа, складеного відповідною повноважною особою, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП та причинно-наслідковий зв`язок, а також роз`яснило положення п.27.1 ст. 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », ст.200 ЦК України, та ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак жодних документів, що вказувались в листі від 18.02.2021 р. до МТСБУ надано не було, а 10 березня 2021 р. через електронний кабінет потерпілого надійшла заява про перерахування коштів на банківський рахунок. Представник позивача також зазначав, що на адресу слідчого 18.02.2021 р. направлявся запит щодо інформації по кримінальній справі, проте відповіді отримано не було. Таким чином на даний час будь-яких правових підстав для проведення регламентної виплати МТСБУ не має. Також мотивуючи заперечення проти позову, представник відповідача посилався на постанову Пленуму ВСС України № 4 від 01.03.2013 р. , та зазначав, що саме на потерпілого при зверненні до суду покладається обов`язок подати докази, що підтверджують факт завданні шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди, або особою, яка несе відповідальність. Однак стороною позивача доказів та підтвердження цих обставин надано не було. З огляду на зазначене вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо стягнення регламентної виплати з МТСБУ, тому позов є передчасним і таким, що задоволенню не підлягає. Також вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних, оскільки на даний час МТСБУ не відмовляло позивачці у здійсненні регламентної виплати, а лише просило додатково надати документи для встановлення обставин страхового випадку, які необхідні для прийняття рішення. Крім того зазначав, що хоча п. 36.2 ст..36 Закону і визначено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожнього транспортну пригоду, але не пізніше як черзі 90 днів з дня отримання заяви про відшкодування зобов`язаний прийняти відповідне рішення, але якщо дорожньо транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Також, зазначав про обізнаність про наявність на розгляді в Роменському міськрайонному суді Сумської області кримінальної справи по факту цієї ДТП відносно водія ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілими в якій є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Під час підготовчого провадження ухвалами суду від 23.09.2021 р було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про передачу на розгляд іншому суду цивільної справита про залучення в якості третьої особи ОСОБА_3 (а.с. 128,129).
Ухвалою суду від 23.09.2021 у цій справі підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні 15.11.2021 р. представник позивача позовні вимоги підтримала в редакції викладеній в заяві від 28.09.2021 р., суду пояснила обставини, викладені в позові.
Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві від 26.10.2021 р. просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.
Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 21.10.2021 р. направив до суду додаткові пояснення, в яких зокрема просив справу розглянути за відсутності представника відповідача (а.с.142-144).
В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілими у якій є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 35, 36)
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Андріяшівка Роменського району Сумської області. Вказана обставнина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.01.2021 р. виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 24).
Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 17). Тобто ОСОБА_2 , в інтересах якого подано позов, є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Новогре-бельською сільською радою Роменського району Сумської області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 14), а відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.03.2016 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , було розірвано (а.с. 15-16).
Крім того з цього рішення вбачається, що з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15-16) .
З цього випливає, що ОСОБА_1 , яка звернулася з позовом, є колишньою дружиною ОСОБА_4 , який помер, а ОСОБА_2 - отримував утримання від останнього.
26 січня 2021 р. представник ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату для сина потерілого ОСОБА_2 відшкодування на утримання в сумі 216 000 грн (а.с. 7-8, 86).
Листом № 3-01-6/5773 від 18.02.2021 р. МТСБУ повідомило представника ОСОБА_1 про необхідність надання для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника : інформацію про батьків загиблого, копію документа, що підтверджує право на отримання відшкодування, пов`язані із втратою годувальника (свідоцтва про народження загиблого, документів батьків загиблого тощо), довідки про дохід загиблого за останній календарний рік до ДТП, а також звернуло увагу на право дитини загиблого, що досягли віку 14 років, на отримання відшкодування самостійно за погодженням опікуна чи одного з батьків, та на необхідність у цьому випадку подання відповідної заяви. (а.с.29-30, 88).
10 березня 2021 р. представник ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву про долучення документів (зокрема і заяви про виплату страхового відшкодування від ОСОБА_2 ), в якій також повідомив про наявність батьків загиблого ОСОБА_4 , відсутність можливості надання конкретних даних (документів) про таких; повідомив про офіційність працевлаштування ОСОБА_4 на момент смерті та про відсутність можливості надання конкретних даних про працевлаштування (а.с. 31-32)
До МТСБУ також надійшла заява про виплату страхового відшкодування в сумі 216000 грн, підписана ОСОБА_2 10 березня 2021 р. з відміткою ОСОБА_1 про відсутність заперечень та з проханням здійснити таку виплату шляхом перерахування коштів за банківськими реквізитами ОСОБА_1 (а.с. 87).
МТСБУ, як протягом 90 днів з дня отримання вищевказаної заяви, так і під час розгляду справи, страхове відшкодування на користь ОСОБА_2 не здійснило.
Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися спірні страхові правовідносини, які регулюються наступними правовими нормами.
Правовий статус МТСБУ визначено в ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, за п. 39.1. ст. 39 цього Закону, МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 41 Закону передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.
Відповідно до пункту 41.1. статті 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме МТСБУ відшкодовує шкоду потерпілому, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього: Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», мінімальна заробітна плата з 01 січня 2021 року становить 6000 грн.
Загальний розмір відшкодування шкоди становить 216000 грн. (36х6000).
Статтею 1200 ЦК України передбачено порядок, умови та розмір відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
Зокрема, ч. 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.
Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 , а відтак має право на відшкодування шкоди, в розмірі 216000 грн.
Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.
Приймаючи таке рішення, суд зазначає, що доводи відповідача про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом ДТП не заслуговують на увагу виходячи з такого .
Так, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6-208св10, під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом.
Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.
Верховний Суд України 03 грудня 2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Не заслуговують на увагу також і аргументи відповідача про можливість отримання відшкодування іншими потерпілими у справі, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки вказані особи теоретично не можуть бути ні батьками, ні дітьми, які могли б мати право на утримання від ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону «страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його».
Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до п.35.2. ст.35 Закону до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) …ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;д) …є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).
Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП.
Частиною 36.1 статті 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до вищенаведеної статті страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про зупинення розгляду справи Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено.
Встановлено, що з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а ОСОБА_2 так і не отримав страхового відшкодування.
Згідно ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Крім цього, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Три проценти річних від простроченої суми боргу за цей же період становить 2148 грн. 16 коп., а інфляційні втрати - 3464 грн. 86 коп.
Відповідний розрахунок позивача (а.с. 119) судом перевірено, і відповідачем не спростовано.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Скочиляс Ірина Мирославівна до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задоволити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 25 листопада 2021 р.
Суддя Лохвицького
районного суду Л.Г.Цімбота