Справа № 395/1383/20 Провадження № 2/395/82/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Орендовського В.А.,
при секретарі Піддубній Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-
У листопаді 2020 року до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3289,57 грн. та судові витрати.
Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну шкода фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини А2802 №132 від 07.07.2016 року солдата Хаітова ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 № 132 від 07.07.2016 року (а.с.9).
Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2017 року № 199 відповідача ОСОБА_1 відряджено до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3 село Гончарівськ, з метою проведення конкурсу на кращий танковий взвод Збройних Сил України (а.с.10).
Відповідно до п.3 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Пунктом 2 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року передбачено, що відшкодування підлягає пряма дійсна шкода заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
У відповідності до вимог ч.1 пункту 10 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року військовослужбовців і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.
Частиною 2 пункту 23 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року у разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 03.10.2018 року відповідача ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . (а.с.11).
Станом на 09.11.2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №999 від 18.09.2018 року у жовтні 2018 року з відповідача проведено грошове утримання на загальну суму 1222 грн. 93 коп., що підтверджується довідкою фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_1 №3976 від 09.11.2020 року. (а.с.20).
Відповідно до Книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 залишок заборгованості становить 3289 грн. 57 коп. (а.с.19).
Враховуючи вимоги ст.1166 ЦК України, а також те, що відповідно до «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 3289,57 грн.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2102,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.263-265, 279, 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,-
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , р/р № НОМЕР_7 в ДКСУ м. Київ) матеріальну шкоду в розмірі 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев`ять) гривень 57 копійок та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, а всього стягнути 5391 (п`ять тисяч триста дев`яносто одна) гривня 57 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення виготовлений 28 січня 2021 року.
Суддя Новомиргородського районного суду
Кіровоградської області В.А.Орендовський