Справа № 521/2897/21
Провадження № 2/522/6154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О. П.,

за участю секретаря Кісліної В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), пред`явлений до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) за яким просила стягнути із відповідача на її користь нанесену матеріальну шкоду у розмірі 122680 грн. 66 копійок.

Згідно обґрунтувань позову Позивачка, вказала, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу "LEXUS" GX 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , центр ДАЇ 5182.

25 листопада 2020 року о 13 год. 25 хв. в м. Одеса напроти будівлі №5 по вул.Люстдорфської, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "RENAUT", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не виконав вимогу п.10.3 ПДР, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом "LEXUS" GX 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

30 грудня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилалась на те, що у наслідок ДТП її транспортний засіб зазнав пошкоджень та потребує відновлювального ремонту у сумі 217 095грн.60 коп.

Цивільно-правова відповідальність позивачки була застрахована ПрАТ «СК «УНІКА».

Згідно висновку ПрАТ «СК «УНІКА» про визначення вартості матеріального збитку заподіяно власнику автомобіля "LEXUS" GX 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачці, вартість складає 97014(дев`яносто сім тисяч чотирнадцять) гривень 94 коп., яке зменшено на суму франшизи 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00коп., та з яких сплачено з урахуванням відносин між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі акту/наказу від 25.01.2021 позивачу 94 414 (дев`яносто чотири тисячі чотириста чотирнадцять) гривень грн. 94коп.

Таким чином позивач вважає, що є підстави для стягнення з відповідача як винуватця ДТП суми в розмірі 122 680, 66 грн.

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року у якості забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме земельну ділянку, поле 13, площа 0,3999 га, кадастровий номер :01:001:0729 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с/рада Софіївка.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА", адреса: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, 40 (Код фінансової установи за ЄДРПОУ 20782312)

На адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у його задоволенні, вважаючи, що обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового ліміту покладається саме на страхову компанію, тобто ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №ЕР121211866, де і була застрахована цивільно-правова відповідальність в межах ліміту 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн., відповідно до якого позивачу виплачене страхове відшкодування з яким позивач погодився, також відповідач просить розглянути справу у його відсутність.

У судовому засіданні 18.11.2021 року сторони надали заяви про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 листопада 2020 року о 13 год. 25 хв. в м. Одеса напроти будівлі №5 по вул.Люстдорфської, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "RENAUT", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не виконав вимогу п.10.3 ПДР, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом "LEXUS" GX 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

30 грудня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Власником автомобіля марки "LEXUS" GX 470 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ,центр ДАЇ 5182 є ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність позивачки була застрахована ПрАТ «СК «УНІКА».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "RENAUT", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №ЕР121211866, застрахована в межах ліміту 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн.00 коп.

Як вбачається з позовної заяви, з урахуванням відносин між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі акту/наказу від 25.01.2021, страхова компанія ПрАТ «СК «УНІКА» визначила розмір страхового відшкодування у зв`язку з виниклою ДТП в сумі 97014(дев`яносто сім тисяч чотирнадцять) гривень 94 коп., яке зменшено на суму франшизи 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00коп.

Страховик виплатив страхове відшкодування позивачці в сумі 94 414 (дев`яносто чотири тисячі чотириста чотирнадцять)гривень 94 коп., що підтверджується матеріалами справи, і позивачка не заперечує факт отримання нею грошей.

Факт отримання страхового відшкодування позивач підтвердила у своїй позовній заяві.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 3ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з ч. 1ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Види обов`язкового страхування визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них згідно п. 9 ч. 1 вказаної статті відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон N 1961-IV).

Статтею 3 Закону N 1961-ІVпередбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону N 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 Закону N 1961-IV).

Страхові виплати згідно п. 9.4. тієї ж статті, за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

За п. 22.1ст. 22 Закону N 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже за змістом статей 9,22-28,35 Закону N 1961-ІVнастання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону N 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року N 142/5/2092.

На думку суду, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у її страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція наведена 04 липня 2018 року у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі N 760/15471/15-ц (провадження N 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом N 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом N 1961-IVy страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "RENAUT", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Згідно вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну встановлений у розмірі 130 000 (сто тридцять) гривень, розмір франшизи 2600 грн.00 коп.

Відповідно до ст. 29 Закону N 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 36.6. статті 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Страхові компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «СК «УНІКА» визначили розмір страхового відшкодування у зв`язку з виниклою ДТП в сумі 97014(дев`яносто сім тисяч чотирнадцять) гривень 94 коп., яке зменшено на суму франшизи 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Страховик виплатив страхове відшкодування позивачці в сумі 94 414 (дев`яносто чотири тисячі чотириста чотирнадцять)гривень 94 коп., що підтверджується матеріалами справи, і позивачка не заперечує факт отримання нею грошей.

Як вбачається з позовної заяви та відповіді ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Позивачка, отримавши страхове відшкодування, погодилась із сумою виплати, не оскаржила її, не пред`явила позов до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування, з огляду на те, що ліміт страхових сум є більшим та міг покрити більшу суму завданої шкоди. Позивачка не зверталась до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із вимогами про стягнення додаткового страхового відшкодування в розмірі різниці між виплаченим відшкодуванням та витраченими власними коштами, які вона фактично витратила на відновлювальний ремонт автомобіля, що свідчить про узгодженість з нею суми страхового відшкодування.

Враховуючи проведені виплати, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, відповідач, повинен компенсувати позивачці не отриману нею франшизу у сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається саме на страховика, проте оскільки позивачка отримала частину суми відповідного страхового відшкодування від страхової компанії відповідача та жодним чином не висловила свою не згоду із отриманою сумою страхового відшкодування, суд вбачає, що остання з нею погодилась.

Таким чином, із огляду на викладене, суд приходить до висновку про зобов`язання ОСОБА_2 компенсувати позивачці не отриману нею франшизу у сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00коп. та зазначає про необґрунтованість стягнення матеріальної шкоди в решті позовних вимог і відмовляє в їх задоволенні.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на висновки суду про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1192,1194 ЦК України, ст. ст. 12, 32, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору у розмір 908 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

18.11.2021