справа №619/5092/20
провадження №2/619/262/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.
при секретарі Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.11.2005 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1789, на праві приватної власності належить Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї № 02-22/1659 від 28.10.2020 виданої Малоданилівською селищною радою, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Однак, ОСОБА_2 з вересня 2004 року без поважних причин не проживає у вищевказаному житловому будинку, що підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради від 29.10.2020.
Відповідачка добровільно виїхала з вищезазначеного будинку, забравши з нього усі свої речі, її місцезнаходження не відомо, імовірно вона виїхала за межі України. Участі в обслуговуванні будинку та сплаті всіх комунальних платежів відповідач не приймає, особистих речей її в будинку не має, кореспонденція та листи на її ім`я по вказаній адресі не надходить.
Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити субсидію на компенсацію витрат з оплати житлово-комунальних послуг.
Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу технічними засобами, позов підтримала повністю, на задоволенні позову наполягала.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі.
У зв`язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до положень ст. 247 ч.2 ЦПК України в заочному судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.11.2005 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1789, на праві приватної власності належить Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї № 02-22/1659 від 28.10.2020 виданої Малоданилівською селищною радою, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Однак, ОСОБА_2 з вересня 2004 року без поважних причин не проживає у вищевказаному житловому будинку, що підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради від 29.10.2020.
Відповідачка добровільно виїхала з вищезазначеного будинку, забравши з нього усі свої речі, її місцезнаходження не відомо, імовірно вона виїхала за межі України. Участі в обслуговуванні будинку та сплаті всіх комунальних платежів відповідач не приймає, особистих речей її в будинку не має, кореспонденція та листи на її ім`я по вказаній адресі не надходить.
Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити субсидію на компенсацію витрат з оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим позивач змушена звернутися до суду.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.
Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , то відповідно до ст.72 ЖК України вона втратила право на користування цим житлом.
Керуючись ст.ст.16, 317, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 2, 4, 48, 76-81, 210, 263 -265, 280- 282 , 354, 355 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд протягом 30-ти дні з дня його проголошення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення
Суддя Є. Р. Остропілець