Справа № 263/1133/20
Провадження №2/263/207/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Ковальовій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просила суд ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісяця до повноліття дитини з індексацією встановленого розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

На обґрунтування зазначила, що з 20.09.2008 року позивачка перебувала в укладеному шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 23.02.2016 року. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син повністю перебуває на утриманні позивачки, та частково на утриманні відповідача, з урахуванням аліментів, які сплачує відповідач за рішенням суду в сумі 500 грн. щомісяця. На час прийняття судом зазначеного рішення, позивач був працевлаштований та отримував мінімальну заробітну плату, однак у період з 2015 року пор час подання позову відповідач неодноразово працевлаштовувався на судна іноземних судновласників з орієнтованим розміром заробітної плати в розмірі приблизно 3500 доларів США щомісяця, що свідчить про те, що відповідач має постійний і нерегулярний дохід, значно більший за той, що було враховано при винесенні рішення про призначення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . Враховуючи викладене, з урахуванням того, що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку збільшився, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 500 грн. на 7000 грн.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з позовом, відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив, у якому зазначив, що дійсно сплачує аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, однак, з початку 2016 року, на підставі добровільно укладеної з позивачкою мирової угоди, відповідач почав сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно за період часу перебування у рейсі, 1500 грн. за період між рейсами. Крім зазначеного розміру аліментів відповідач придбав сину смартфон, гіроскутер, плеєр, ноутбук, ігрову приставку на загальну суму 43900 грн. Також чеками підтверджується покупка одягу на суму 4544,00 грн. Відповідач зазначає, що матеріальний стан позивачки та його матеріальний стан не змінились за період укладення ними угоди про збільшення розміру аліментів. Наразі відповідач не працює, та не знає, коли отримає новий контракт у зв`язку з епідемією коронавірусу та економічною кризою. Між тим, відповідач не відмовляється від сплати аліментів в установленому мировою угодою розмірі 2000,00 грн.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник позивачки надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так зазначено, що на час проходження процедури припинення шлюбних відносин, в ході розгляду справи відповідач був працевлаштований на мінімальну заробітну плату, тому з останнього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 27.06.2013 року до повноліття дитини. Однак після прийняття рішення відповідач неодноразово працевлаштувався на судна іноземних судновласників в період з 2015-2020 рік з достойною заробітною платою, що свідчить про те, що відповідач має непостійний і нерегулярний дохід та цей дохід значно більший того, який береться ним до уваги для сплати аліментів на утримання дитини. Законом у 2020 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень,- з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином на теперішній час, аліменти не забезпечують навіть прожитковий мінімум, встановлений в 2020 році для дитини відповідного віку. Представник позивача зазначає, що що ОСОБА_2 в указані періоди мав нерегулярний дохід, його стан здоров`я задовільний та працював матросом першого класу і під час виконання цієї роботи отримував заробітну плату на місяць у розмірі не менше 1510 доларів США, так як премії, вихідну допомогу, овертайми (перероблені години) і бонуси нараховує безпосередньо роботодавець в ході виконання контракту на судні і вони відображені в контракті відповідача, які були надані компанією-посередником та не спростовані відповідачем. Відповідач протягом 2015-2019 років працював на роботі за кордоном на посаді матроса 1-го класу, отримував заробітну плату в доларах США, зокрема в періоди контрактів з 2017 року по 2019 рік його заробітна плата складала 1510 доларів США на місяць, а загалом за всі ці роки заробіток відповідача за період знаходження його у рейсі, як моряка першого класу, перебільшує 36000 доларів США (3 контракта в середньому по 8 місяців в період з 07.04.2017 року по 23.12.2019 року з заробітною платою на місяць 1510 доларів США ) і визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі саме 7000 гривень на дитину максимально буде забезпечувати його гармонійний розвиток. Відповідач відповідно до вимог ст. ст.12,81 ЦПК України не надав до суду доказів щодо спростування інформації, яка була отримана судом у ході розгляду справи. ОСОБА_2 не надав будь-яких документів на підтвердження розміру його заробітної плати, що розмір його заробітної плати за вказаний період є іншим ніж вказано у відповіді ДП Данаос Україна, що свідчить про приховування ним свого заробітку (доходу), як від позивача, так і від суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання, про поважність причин відкладення суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом на відзив, надав додаткові письмові пояснення, клопотань про витребування додаткових доказів до суду не надав, а також те, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду, відповідач неодноразово не з`являвся у судові засідання, для забезпечення інтересів дитини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи на встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20.09.2008 року уклали шлюб, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 20 вересня 2008 року, актовий запис №568.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 19.11.2010 року.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 23.02.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, останній залишено прізвище ОСОБА_8 .

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 09.07.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 700 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини ОСОБА_7 у розмірі 500 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 20.08.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 500 грн., та на утримання дружини ОСОБА_7 у розмірі 200 грн.

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 10.02.2016 року, останній зобов`язується сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 грн. у період знаходження в рейсі, та 1500 грн. у період перебування вдома, тобто в період між рейсами.

Згідно довідки ДП Маріупольський морський торгівельний порт від 08.01.2020 року №37, ОСОБА_5 працює в ДП Маріупольський морський торгівельний порт з 16.10.2018 року на посаді черговий пульту, середній заробіток 11144,04 грн.

Відповідно до довідки Мангушського районного відділу державної виконавчої служби від 22.01.2019 року №436/14.44-25, виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_4 на виконанні у відділі не знаходиться з 09.04.2015 року.

Згідно довідки директору інституту О.П.Лисого №42-20 від 16.01.2020 року, ОСОБА_2 з 2016 року по час формування довідки навчається в Азовському морському інституті Національного університету «Одеська морська академія».

Відповідно до наданих відповідачем квитанцій, останній перерахував на ім`я позивачки грошові кошти у сумі 116150 грн. за період з квітня 2013 року по березень 2020 року.

Товарними чеками підтверджується витрати відповідача на придбання одягу на суму 1544 грн. у ТОВ «Глорія Джинс».

Відповідно до листа ДК «ДАНАОС Україна» №25/LK від 08.05.2020 року, за посередництвом ДК «ДАНАОС Україна» ОСОБА_2 було укладено три договори про працевлаштування на посаду матроса першого класу, а саме: від 06.04.2017 року, від 21.03.2018 року, від 14.04.2019 року з базовою ставкою нарахування заробітної плати 680 доларів США. Одночасно повідомляє, що ДК «ДАНАОС Україна» є лише посередником у працевлаштуванні, та не володіє інформацією про суми, що фактично отримані моряками.

Згідно повідомлення територіального сервісного центру МВС №1441 від 31 жовтня 2020 року №31/5-1441-3159, станом на 28.10.2020 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21093 1499.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 15.10.2015 року по 15.10.2020 року перетинав державний кордон України на виїзд - 5 разів, на в`їзд 5 разів.

Відповідно до розрахунку, наданого Мангушським районним відділом державної виконавчої служби від 27.10.2020 року за ВП №62039168, переплата ОСОБА_2 по аліментам за період з 01.01.2015 року по 27.10.2020 року складає 51093,50 грн.

Згідно відомостей, наданих відокремленим підрозділом ДК «ДАНАОС Україна» у м.Маріуполі №0712-02/РЕ від 07.12.2020 року, останній раз за посередництвом ДК «ДАНАОС Україна» з ОСОБА_2 було укладено строковий трудовий договір 12.04.2019 року.

Як вбачається з відомостей, наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, у період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон України на виїзд 22.06.2020 року, на в`їзд 23.11.2020 року. У зазначений період часу на рахунок його матері ОСОБА_3 , відкритий в ПАТ «ПУМБ» надходили кошти в іноземній валюті.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року внесено зміни до ч.2ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.2. ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами, передбаченими ст. ст. 181 - 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведеного, судом враховується як обставини, що мають істотне значення для зміни розміру аліментів в розумінні ч.1 ст.184 СК України матеріальне становище відповідача. Зокрема, суд бере до уваги підтверджений розмір заробітної плати відповідача, що становить щонайменш 1500 доларів США, та який відповідачем не спростований.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, що на теперішній час він офіційно не працевлаштований, та враховуючи економічне становище в країні та епідемію коронавірусу, не знає, коли отримає новий контракт, оскільки надана суду інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, свідчить про те, що ОСОБА_2 перетнув державний кордон України на виїзд 22.06.2020 року, на в`їзд 23.11.2020 року, що дає змогу зробити висновок про укладення відповідачем чергового робочого контракту.

Водночас суд враховує, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. який набув чинності 08 липня 2017 р. ч.2 ст. 182 СК України викладена в новій редакції, зокрема мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд зазначає, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Прожитковий мінімум на дитини віком від 6 до 18 років у 2020 році в Україні склав з 01.01.2020 р. -2218 грн., з 01.07.2020 р. -2318 грн., а з 01.12.2020 р. 2395 грн.

Таким чином на теперішній час, аліменти у розмірі 500 грн. не забезпечують навіть прожитковий мінімум, встановлений в 2020 році для дитини відповідного віку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 143цс-13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач має працездатний вік, зобов`язаний як батько утримувати дитину, та має можливість надати таке утримання, суд приходе до висновку, про можливу зміну розміру аліментів, та вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів з 500 гривень щомісячно на 5000 грн. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, тому суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом взято до уваги нерегулярний дохід відповідача, його стан здоров`я, матеріальне становище дитини, відсутність перебування на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 в розмірі 5000 грн., а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Інші документи додані сторонами до справи не спростовують встановлених судом обставин і не змінюють висновків суду.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача підлягають стягненню на підставі ст..141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 235, 258, 259 ЦПК України, ст.192 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі від 20 серпня 2013 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 28.01.2021 року.

Суддя О.А.Шевченко