РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Одеса Справа № 522/19997/20

Провадження № 2/522/905/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області, про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першого Малиновського відділу державної Виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просила зняти арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20.12.1999 року), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області ВП №54874332 від 19.10.2017 року та ВП 54874522 від 23 жовтня 2017 року (вилучити запис про обтяження нерухомого майна №25803816 (спеціальний розділ), посилаючись на те, що постановами державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 54874332 від 19 жовтня 2017 року та ВП №54874522 від 23 жовтня 2017 року при примусовому виконанню виконавчого листа № 520/7108/16-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 01 серпня 2017 року, накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси № 520/7108/16-ц від 29 серпня 2018 року, скасоване заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року, по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Крім того, 19 липня 2018 року, ОСОБА_2 , надано розписку на імя ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_3 105 478,25 доларів США, в рахунок погашення заборгованості за договором № 0 про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2007 року. Заборгованість погашено у повному обсязі. Претензій та вимог до ОСОБА_3 не має. Кредитний договір вважати виконаним та закритим.

Таким чином, зобов`язання ОСОБА_1 за договором поруки № 143600 від 21 вересня 2007 року також припинені, у зв`язку з чим просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 17.12.2020 року.

17.12.2020 року судове засідання було відкладене на 20.01.2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2021 року замінено первісного відповідача Перший Малиновський відділ державної Виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області на належного відповідача ОСОБА_2 , та залучено до участі у справі у якості третьої особи Перший Малиновський відділ державної Виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області.

Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року по справі №520/7108/16-ц задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість кредитним договором № 0 від 21 вересня 2007 року в сумі 93251,10 доларів США. та судові витрати у сумі 9053,95 грн. з кожного.

01.08.2017 року на виконання зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи.

Зокрема, на примусовому виконанні у першому Малиновському відділі держаної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, перебували виконавчі провадження ВП № 54874332, ВП №54874522 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/7108/16-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 01 серпня 2017 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі у розмірі 93 251,10 доларів США.

В рамках виконавчого провадження ВП № 54874332 постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області від 19 жовтня 2017 року накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

19 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом встановлено, що 19 липня 2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР» (КОД ), укладено договір факторингу № 19/07/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР» одержало право грошової вимоги і стало кредитором за договором № 0 про надання споживчого кредиту та одержало право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Кредитним договором №0 від 21.09.2007 року.

Також, 19 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) укладено договір наступного відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №0 від 21.09.2007 року.

19 липня 2018 року ОСОБА_2 надано розписку на ім`я ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_3 105 478,25 доларів США, в рахунок погашення заборгованості за договором № 0 про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2007 року. Заборгованість погашено у повному обсязі. Претензій та вимог до ОСОБА_3 не має. Кредитний договір вважати виконаним та закритим.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Таким чином, зобов`язання ОСОБА_1 за договором поруки № 143600 від 21 вересня 2007 року також припинені.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/7108/16-ц від 29 серпня 2018 року скасоване заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 року по справі №520/7107/16-ц суд прийняв від позивачки ОСОБА_2 відмову від позову до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та закрив провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

15.10.2021 року ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , але не може на сьогоднішній день розпорядитися вказаною квартирою, так як постановами державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно арешт (обтяження) майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, водночас, коли потреба для застосування такого заходу відпала, суд вправі звільнити майно власника з-під арешту (обтяження).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У свою чергу відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Враховуючи, що постановами державного виконавця від 19.04.2018 року та 21.06.2018 року повернуто виконавчі документи стягувати, а також, ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/7108/16-ц від 29 серпня 2018 року скасоване заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 року по справі №520/7107/16-ц судом прийнято від позивачки ОСОБА_2 відмову від позову до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд вважає, що подальше вжиття вказаного обтяження суттєво порушує права позивача.

Таким чином, слід зняти арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20.12.1999 року), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області ВП №54874332 від 19 жовтня 2017 року та ВП 54874522 від 23 жовтня 2017 року (вилучити запис про обтяження нерухомого майна №25803816 (спеціальний розділ).

Керуючись ст. ст. 76, 77, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), третя особа: Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області (м.Одеса, вул. Ген.Петрова, 42), про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20.12.1999 року), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеської області ВП №54874332 від 19 жовтня 2017 року та ВП 54874522 від 23 жовтня 2017 року (вилучити запис про обтяження нерухомого майна №25803816 (спеціальний розділ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 28 січня 2021 року.

Суддя В.В. Кузнецова