Справа №:932/2222/21
Провадження №: 2/755/8913/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и л а:

17.11.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва разом з ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про передачу справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Печерського районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звертаючись із відповідним позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська посилалась на положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України та зазначила у позові місце свого проживання: АДРЕСА_1 і відповідно вважала, що позов підсудний Бабушкінському районному суд м. Дніпропетровська.

Не погодившись із таким визначенням позивачем підсудності свого позову Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 17.03.2021 року передав справу на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва пославшись на те, що з аналізу положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України у взаємозв`язку з приписами ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що місцем примусового виконання є місце, де перебуває приватний виконавець, який приймає відповідні процесуальні рішення про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, отримує грошові кошти від боржника для їх передачі стягувачу. Той факт, що виконавець може спрямовувати виконавчі документи за місцем знаходження боржника чи належного йому майна, грошових коштів, не змінює місце примусового виконання, оскільки визначальним є місце перебування виконавця, який приймає процесуальні рішення.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року за реєстраційним №39418 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 15059,40 грн.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні №63421698 з виконання спірного виконавчого напису та згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду м. Києва.

Отже, за загальними правилами підсудності позивач мав право звернутись з відповідним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, при цьому маючи законодавче право вибору, позивач обрав для звернення до суду з відповідним позовом правила підсудності, передбачені ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тобто за місцем виконання спірного виконавчого напису.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. 02.11.2020 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника за місцем отримання доходів боржником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15», яка направлена на виконання до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 9/9, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва та є місцем виконання спірного виконавчого документу.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Мельник Ю.А. вчиняються за місцем отримання доходів боржником, що відповідно до положень ст.ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва, оскільки на території Печерського району м. Києва проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису №39418 виданого 08.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Дніпровського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса (накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на території Дніпровського району м. Києва; звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Дніпровського району м. Києва; накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на території Дніпровського району м. Києва, тощо) матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Дніпровського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Крім того, постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва суд бере до уваги наявну практику Київського апеляційного суду. Так, у своїй ухвалі від 28.09.2020 року у справі №755/3632/20 суд апеляційної інстанції зазначив: «Передаючи справу на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, суддя першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що даний позов не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва, а належить до територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва за місцем здійснення приватним виконавцем виконавчих дій щодо виконання виконавчого напису. Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають вимогам цивільного процесуального закону. Судом встановлено, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису, виданого 25 вересня 2019 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. проводяться приватним виконавцем на території Солом`янського району м. Києва. Зокрема, 10 грудня 2019 року приватним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення коштів за виконавчим написом за місцем отримання доходів боржником, яка направлена на виконання до Відділу обслуговування громадян № 14 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке розташоване на вул. Керченська 5-А у м. Києві, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва та є місцем виконання спірного виконавчого документу. Таке повністю відповідає положенням ч. 3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису вчиняються приватним виконавцем Табінським О.В. за місцем отримання доходів боржником, що відповідно до положень ст.ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій і відповідно місцем виконання виконавчого напису. За таких обставин суддя першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження відкрите приватним виконавцем, робоче місце якого знаходиться у Дніпровському районі м. Києва, що на думку позивачки і є місцем виконання виконавчого напису, які є безпідставними. Таке твердження є хибними, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна. В даному випадку позивачка помилково ототожнює юридичну адресу (місцезнаходження) приватного виконавця із місцем виконання виконавчого документу, визначення якого міститься у ст.24 Закону України «Про виконавче провадження». При визначенні підсудності за вимогами позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має братися до уваги не декларативне положення закону, а конкретне місце вчинення виконавчих дій. Суд першої інстанції вірно послався на те, що матеріали позову не містять жодних доказів того, що на території Дніпровського району м. Києва здійснюються будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження № 60705315 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису і таких доказів позивачкою не надано».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 24.11.2021 року.

Суддя -