КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року

справа № 759/10422/21

провадження № 22-ц/824/13133/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частина заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Вимоги обґрунтовані тим, що 07.06.2006 р. між сторонами укладено шлюб, в якому народилися дитина, яка перебуває на утриманні матері. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2021 р. шлюб між сторонами по справі розірвано.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 20.05.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази та обґрунтування позовних вимог щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача. Позивачем також не надано будь-яких доказів того, чи намагалась позивач досягти згоди із відповідачем щодо сплати аліментів та визначення їх розміру.

Крім того, відповідач зазначає про те, що син проживає почергово в обох батьків, що підтверджується характеристикою із навчального закладу. Вказує, що з грудня 2020 року по червень 2021 року за необхідності чи на прохання сина постійно перераховував кошти на особисту картку дитини, крім того, відповідачем також перераховувались кошти на картку позивача для утримання сина у розмірі 1200 грн щомісяця у період з 01.01.2021 року по 22.06.2021 року.

Також апелянт зазначає про те, що він постійно та належно забезпечує дитину у достатньому розмірі, забезпечує літній відпочинок та має намір в подальшому приймати активну участь в піклуванні сина.

Судом першої інстанції не досліджено той факт, що відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, однак відповідач не має постійного та регулярного заробітку. Вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу є завищеними та такими, що не відповідають реальним потребам сина та фінансовим можливостям відповідача.

В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з обов`язку обох батьків утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 07.06.2006 року укладений шлюб за актовим записом №540, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2021 р., розірвано.

У вказаному шлюбі у сторін є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України передбачено якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при вирішенні позовних вимог дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти наутримання дитини.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 стверджувала про наявність у відповідача стабільного та регулярного заробітку від зайняття підприємницькою діяльністю, а саме надання послуг щодо нерегулярного перевезення пасажирів.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності стабільного доходу відповідача та можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Колегія суддів також враховує, що відповідач не уникає свого обов`язку щодо утримання сина та частково надає матеріальну допомогу дитині.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, тому колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Такий розмір стягнутих аліментів, на думку колегії суддів, є справедливим, достатнім та таким, що враховує як інтереси дитини, так і платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що син почергово проживає у кожного із батьків не підтверджено належними доказами та не спростовує обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/3 до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді