Провадження № 2/756/6874/21
рішення

іменем України

19 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Сліпченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2021 року через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та просила збільшити розмір додаткових витрат, що стягуються на її користь з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 з 5 000,00 грн до 8 000,00 грн на оздоровлення щорічно.

Позов обґрунтовує тим, що 13 квітня 2016 року додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на оздоровлення у розмірі 5 000,00 грн щорічно.

Проте позивач зазначає, що визначений судом розмір додаткових витрат на даний час не є достатнім, оскільки оздоровлення дитини потребує значно вищих матеріальних витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі на підставі того, що відповідачем сплачуються щомісячно аліменти та щорічно додаткові витрати у розмірі 5 000,00 грн, які встановлені рішенням суду. На їхню думку, підстав для збільшення розміру додаткових витрат немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10 лютого 2016 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва вирішено стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 26.10.2015 та до досягнення дитиною повноліття.

13 квітня 2016 року додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на оздоровлення у розмірі 5 000,00 грн щорічно.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейним кодексом України передбачено також участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України у свої Постанові від 13 вересня 2017 року дійшов висновку, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх вимог про збільшення додаткових витрат позивач надала суду копії квитанції про оплату медичних послуг, однак позивачем не надано до суду консультативних висновків та медичних підтверджень розрахунку необхідних витрат на лікування дитини та докази їх фактичного понесення саме щодо дитини сторін, у зв`язку з чим вказані витрати не можуть вважатися додатковими.

Витрати позивача на оплату культурних розваг для дитини, іграшок, канцтоварів, харчування, відпочинок, у тому числі за кордоном, відвідування гуртків та інших витрат є такими, що пов`язані зі звичайним способом життя, а тому також не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, а відтак у задоволенні позову суд вбачає необхідним відмовити у повному обсязі.

Також позивачем суду не надано доказів, що після винесення 13 квітня 2016 року додаткового рішення дохід відповідача збільшився і є таким, що дає змогу збільшити розмір додаткових витрат.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Суд вважає, що визначений додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2016 розмір додаткових витрат є обґрунтованим та доцільним.

Керуючись статтями ст. 180-185, 191, 192, 199 СК України, статтями 5, 12-13, 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2021.

Суддя,- Белоконна І.В.