Справа № 128/1643/20

РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.

та учасників справи:

представника позивача Ліфанової Л.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та пені за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

ПАТ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 16 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 162-Ф/07, а 05 серпня 2010 року між ними було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 16 100,00 доларів США терміном з 16 жовтня 2007 року по 15 жовтня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із процентної ставки 14 % річних. 2010 року Вінницький районний суд Вінницької області ухвалив рішення у справі № 2-348/2010, яким задовольнив позовні вимоги АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором станом на 20.07.2009. Відповідно до п. 3.5.1 Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування (п.п. 1.4.1 цього договору) нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту на рахунки простроченої заборгованості. Відповідно до п. 3.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (п.п. 1.4.2 цього договору), нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня зарахування кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості, до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.7 Кредитного договору проценти нараховуються за зобов`язаннями Позичальника з дня одержання кредиту до його погашення. Згідно з п. 8.3 Кредитного договору кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник до цього часу не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту. Тому Банк, керуючись пунктами 3.5.1, 3.5.2 та 3.7 Кредитного договору, нарахував проценти за фактичну кількість днів користування кредитом з 31.07.2009 по 06.04.2020. Розмір заборгованості по відсотках становить 8 822,68 доларів США. При розрахунку процентів застосовується метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів) (п. 3.6 Кредитного договору). Позичальник прострочив виконання зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів, в зв`язку з чим Банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату: кредиту в розмірі 169 966,07 грн за період з 07.04.2017 по 06.04.2020 та процентів в розмірі 237 956,50 грн за період з 07.04.2017 по 06.04.2020.

За вищевказаних обставин позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по нарахованих процентах, що становить 8 822 (вісім тисяч вісімсот двадцять два) долари США 68 центів, що в еквіваленті становить 241 476,75 грн, та нараховану пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 169 966,07 грн і процентів в розмірі 237 956,50 грн, в загальній сумі 649 399 (шістсот сорок дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн 32 коп., а також понесені судові витрати в сумі 9 740,99 грн.

22.10.2020 відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмовий відзив на позовну заяву з доказом направлення його копії позивачу по справі. У відзиві просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим у 2010 році було ухвалено відповідне рішення про задоволення позовних вимог банку, тому після цього втратив право нараховувати передбачені кредитним договором проценти, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

В судовому засіданні 21.01.2021 представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позові. Також пояснила, що кредитний договір між сторонами по справі було укладено у 2007 року, а в 2010 році Вінницьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог позивача та достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором. Дане рішення на примусовому виконанні не перебувало та було виконане в повному обсязі ОСОБА_1 . Остаточне погашення боргу відбулось в квітні 2020 року. Згідно з п. 3.5.2 Додаткової угоди до кредитного договору № 162-Ф/07 від 16 жовтня 2007 року договір діє до повного погашення простроченого боргу. Тому з 2009 року по 06 квітня 2020 року було нараховано пеню.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.01.2021 підтримав заперечення на позовні вимоги на підставах, викладених у письмовому відзиві, також пояснив, що борг повністю погасив, тому сплачувати проценти та пеню він не повинен.

Заслухавши думки учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що 16 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 162-Ф/07, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 16 100 (шістнадцять тисяч сто) доларів США 00 центів на строк з 16 жовтня 2007 року по 15 жовтня 2010 року або на день, визначений в п. 3.3.11 цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14 % річних (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 3.3.11 Кредитного договору позичальник зобов`язується Безперечно виконувати умови змін та доповнень до цього Договору (включаючи зміни до цього Договору стосовно припинення зобов`язання Банку внаслідок його односторонньої відмови від зобов`язання, зміни Банком умов зобов`язання Позичальника та розірвання цього Договору, у зв`язку з чим Позичальник зобов`язаний буде повернути/сплатити Банку всю заборгованість за кредитом, процентами та всю іншу заборгованість за умовами кредитного договору, в тому числі, штрафні санкції та витрати Банку в день одностороннього розірвання Банком цього Договору), внесених Банком в односторонньому порядку у відповідності з розділом «Порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку». Пунктом 6.3 Договору визначено, що дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами. Згідно з п. 6.4 строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 15 жовтня 2011 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов`язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов`язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов`язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору, що підтверджується копією даного договору (а.с. 22-26).

05 серпня 2010 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 162-Ф/07 від 16 жовтня 2007 року, якою було змінено умови кредитування. Відповідно до п. 8.3 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, що підтверджується його копією (а.с. 16-21).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року по справі № 2-348/2010 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору за № 162-Ф/07 від 16 жовтня 2007 року в сумі 9 662 доларів США 85 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 07 жовтня 2009 року становить 77 399 грн, та складається з: 6 692 долари США залишку тіла кредиту; 2 563 доларів США 06 центів заборгованості за прострочення сплати кредиту; 407 доларів США 79 центів заборгованості за прострочення сплати процентів за користування кредитом; 1 624 грн 59 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту; 139 грн 72 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту. Також даним рішенням вирішено питання по судових витратах, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 12-15).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з розрахунком заборгованості за період з 07 квітня 2017 року до 06 квітня 2020 року відповідачу ОСОБА_1 позивачем нараховано заборгованість по нарахованих процентах, яка складає 8 822 (вісім тисяч вісімсот двадцять два) долари США 68 центів, що в еквіваленті становить 241 476,75 грн, та пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 169 966,07 грн і процентів в розмірі 237 956,50 грн, в загальній сумі 649 399 (шістсот сорок дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн 32 коп. (а.с. 4-11).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами щомісячно до 15.10.2010.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 2 та ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом установлено, що позивач ПАТ «Укргазбанк» скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та, пред`явивши позов до відповідача ОСОБА_1 до закінчення строку дії кредитного договору № 162-Ф/07 від 16 жовтня 2007 року, змінив кінцевий строк погашення боргу. З того моменту відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана позиція суду повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18).

Таким чином, оскільки позивач ПАТ «Укргазбанк» скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, вимагаючи від відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, тим самим змінив кінцевий строк погашення кредиту, внаслідок чого його право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та пені за кредитним договором є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати по справі розподілу не підлягають та залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 141, 223, 245, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та пені за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк», адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. І.Бевза, 34.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 28.01.2021.

СУДДЯ Ю.Ф. Карпінська