ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 624/336/19

провадження № 22ц/818/2408/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року в складі судді Замовського О.С.,

у с т а н о в и в:

У травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов мотивовано тим, що 19 червня 2013 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на день його смерті утворилась заборгованість в розмірі 6255,18 грн.

06 червня 2017 року АТ «КБ «Приватбанк» направило претензію до Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області. 12 липня 2017 року банку повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 03 березня 2019 року спадкоємцю ОСОБА_1 було направлено лист - претензію АТ «КБ «Приватбанк», на яку відповідач не відреагував.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 608, 1218, 1219, 1221, 1268 ЦК України, АТ «КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 19 червня 2013 року в розмірі у розмірі 6255,18 грн.

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після смерті спадкодавця залишилось будь-яке спадкове майно, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у ОСОБА_2 відсутнє майно. Вважає, що кредитором пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а банк з вимогою до Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області звернувся 31 травня 2017 року. Також при укладенні договору з ОСОБА_2 АК КБ «ПриватБанк» не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року позов АТ «КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження кола спадкоємців та складу спадкового майна, у зв`язку з чим позов АТ «КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає за недоведеністю.

20 січня 2021 року засобами поштового зв`язку Крилова Олена Леонідівна представник АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано доказів про наявність інших спадкоємців, а також, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту. Враховуючи, що заявник є таким, що прийняв спадщину, він має відшкодувати борг в повному обсязі. Судом першої інстанції не було перевірено, хто є власником будинку за адресою реєстрації спадкодавця. Також зазначала, що судом першої інстанції безпідставно залишено без задоволення клопотання банку про витребування доказів

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 19 червня 2013 року між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами та правилами Договору.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором станом на 27 грудня 2016 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6255,18 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 30 грудня 2016 року Кегічівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (т. 1, а. с. 46).

06 червня 2016 року позивач направив на адресу Кегічівської державної нотаріальної контори Харківської області претензію кредитора, на підставі якої заведена спадкова справа за № 64/2017 (т. 1, а. с. 48, 49, 50).

Листом Кегічівська державна нотаріальна контора Харківської області № 603/02-14 від 08 червня 2017 року повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність спадкоємців ОСОБА_2 , які звертались з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини.

З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований за місцем реєстрації померлого ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 44, 45).

Вказаний житловий будинок на земельна ділянка під ним належить відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року, посвідчених приватним нотаріусом Кегічівського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О., за реєстровим № 2575, 2577 (т. 1, 85-86, 87-88).

03 березня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направили відповідачу лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 6255,18 грн (т. 1, а. с. 51).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Кегічівського району Харківської області № 02-29/2655 від 13грудня 2019 року ОСОБА_1 мешкає без реєстрації за адерсою: АДРЕСА_2 , з жовтня 2015 року (т. 1, а. с. 108).

Відомості щодо наявності речових прав та права власності на нерухоме майно стосовно ОСОБА_2 відсутні, що підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т. 1, а. с. 109).

Відповідно до довідок Кегічівіського малого державного комунального розрахункового підприємства технічної інвентаризації від 25 серпня 2021 року № 158, 159 серед реєстраційних матеріалів підприємства станом на 31 грудня 2012 року зареєстрованого права власності на обєкти нерухомого майна за ОСОБА_2 не виявлено. Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу від 26 грудня 2003 року.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС відомості про зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_2 відсутні.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що після смерті позичальника ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, доказів на підтвердження факту прийняття останнім спадщини, а також щодо обсягу та вартості спадкового майна матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вимог банку, оскільки передбачені законом підстави для стягнення з відповідача, як зі спадкоємця заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких на час смерті ОСОБА_2 відповідач фактично проживав за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 . Даних щодо подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 або вчинення інших дій, що свідчать про такий намір, матеріали справи не містять.

За клопотанням ОСОБА_3 представника АТ КБ «ПриватБанк» ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року із Кегичівського малого госпрозрахункового державного комунального підприємства технічної інвентаризації та із Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області витребувано відомості щодо наявності у власності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , нерухомого майна та транспортних засобів, а з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - відомості щодо кола осіб, місце проживання яких було зареєстровано разом з ОСОБА_2 . Згідно з відповідями, спадкове майно, за рахунок якого може бути погашена заборгованість, відсутне. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо залишення судом першої інстнації без задоволення клопотання про виребування доказів не влинули на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина