Дата документу 26.01.2021
Справа № 501/789/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м.Чорноморськ, Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнов В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

відповідача: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

відповідача: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

відповідача: ОСОБА_5 , місце реєстрації:

АДРЕСА_4 та підстави позову: про стягнення заборгованості,

учасники справи не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідачів.

Позивач звернувся із вказаним позовом, згідно з яким свої вимоги обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір споживчого кредиту. Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір. Також на забезпечення вказаного основного зобов`язання було укладено договори поруки з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 27.01.2016 року ОСОБА_3 отримала безоплатно право вимоги за даним кредитним договором. Враховуючи те, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, то позивач набув статусу кредитора за основним зобов`язанням по відношенню до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Також позивачем з посиланням на ст. 544 ЦК України зазначається, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому вказані особи несуть солідарну відповідальність перед позивачем на суму 2 881 629,94 грн.

Відповідачі ( ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) заперечували проти задоволення позову у зв`язку із припиненням поруки, оскільки кредитор в передбачений законом строк не пред`явив вимоги до поручителів.

Відповідач ОСОБА_4 також заперечував щодо задоволення позову у зв`язку із безпідставністю вимог позивача.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Разом з позовом представником позивача було подано клопотання про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на кафе-бар, загальною площею 315 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , власником якого є ОСОБА_2 , накласти арешт на квартиру, загальною площею 63 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та в якості зустрічного забезпечення накласти арешт на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , яке ухвалою суду від 20.03.2019 року було задоволено частково, а саме: накладено арешт на кафе-бар, загальною площею 315 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , в іншій частині клопотання - відмовлено в задоволенні.

25.04.2019 року представником позивача до суду було подано клопотання про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , яке ухвалою суду від 06.05.2019 року було задоволено.

17.05.2019 року до суду звернулась ОСОБА_3 із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 06.05.2019 року, яка ухвалою суду від 20.05.2019 року була задоволена.

27.05.2019 року представником позивача до суду було подано клопотання про забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 104,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 та визначити позивачу розмір зустрічного забезпечення, яке ухвалою суду від 29.05.2019 року було задоволено, визначено розмір зустрічного забезпечення.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

20.032019 року ухвалою суду частково задоволено заяву про забезпечення позову (т. 1 а.с. 72-73).

21.03.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі (т. 1 а.с. 74).

06.05.2019 року ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову (т.1 а.с. 96).

20.05.2019 року ухвалою суду скасовано заходи забезпечення позову за клопотанням відповідача (т.1 а.с. 104-105).

29.05.2019 року ухвалою суду заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено (т.1 а.с. 111-112).

Ухвалою суду від 03.12.2019 року судовий розгляд у вказаній справі було зупинено (т.1 а.с 192).

Ухвалою суду від 14.09.2020 року судовий розгляд у вказаній справі було продовжено (т. 1 а.с. 234).

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин, оцінка суду.

23.01.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір споживчого кредиту № 0.

На забезпечення виконання вказаного кредитного договору 23.01.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передається нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 (п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору).

Також на забезпечення вказаного основного зобов`язання було укладено договори поруки з ОСОБА_5 (№89527), ОСОБА_2 (№89500), ОСОБА_3 (№ НОМЕР_1 ).

У відповідності до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредиту повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 23.01.2017 року.

Згідно з п. 1.2 вказаних вище договорів поруки зазначено: термін виконання основного зобов`язання - 23.01.2007 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов`язання.

Пунктом 3.1 зазначених вище договорів поруки зазначається, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань Боржника за основним договором.

12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Коллект» було укладено договір факторингу та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

27.01.2016 року між ТОВ «Кей Коллект» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір відступлення прав вимоги за основним договором та договором іпотеки.

27.01.2016 року між ТОВ «Арма Факторинг» та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням та договором іпотеки.

11.04.2019 року приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Прутяновою Л.В. видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись, яким посвідчено, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно - нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення за адресою: АДРЕСА_7 .

Таким чином з 22.06.2017 року та по 11.04.2019 року ОСОБА_3 була держателем права вимоги за кредитним договором № 0 від 23.01.2007 року та його забезпеченням.

Судом встановлено, що в період з 23.01.2017 року та по 23.07.2017 року ОСОБА_3 як кредитор за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.01.2007 року до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та себе особисто не пред`являла вимог як до поручителів за вказаним кредитним договором.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, діючої на момент вказаних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договорів поруки вбачається, що у них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 3.1) про її припинення лише у разі належного виконання договору кредиту не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Як зазначено вище у відповідності до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредиту повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 23.01.2017 року, тобто дата (строк) повного погашення основного договору чітко визначена.

За таких обставин у ОСОБА_3 , як у кредитора, виникло право пред`явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 23.01.2017 року протягом наступних шести місяців.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

За таких обставин на момент звернення до суду позивача у даній справі дії договорів поруки №№ 89527, 89500, 89523, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно, припинились, через що позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року в справі № 6-6цс14, та Верховного Суду від 17.04.2018 року по справі № 545/1014/15-ц.

Згідно свого відзиву на позов ОСОБА_4 зазначив, що ним позовні вимоги не визнаються, оскільки позивач не надав (не зазначив) відповідних підтверджень щодо своїх прав кредитора за договором споживчого кредиту № 0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та його забезпеченням.

Також вказана особа зазначила, що фактом видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись серії ННТ 180833 від 11.04.2019 року, яким посвідчено, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно - нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , підтверджується повне виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором, дія зазначеного правочину (договір споживчого кредиту № 0) була припинена, тому підстав у позивача для набуття прав кредитора за вказаним договором не існує, а від так і права вимагати сплати коштів теж не має.

Таким чином фактом видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись серії ННТ 180833 від 11.04.2019 року, відбулось повне задоволення вимог кредитора, а значить кредитний та забезпечувальний договори припинили свою дію.

Суд погоджується з позицією ОСОБА_4 та вважає, що вказані твердження додаткового роз`яснення та аргументації не потребують.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 259, 263-265, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано 26 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.