Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., за участю секретаря судового засідання Глазістової К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач звернулась до суду із позовом, в обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від відповідача доньку ОСОБА_3 . З червня 2018 року та по теперішній час дитина проживає з позивачкою. Відповідач участі у житті та вихованні дитини не приймає, не цікавиться здоров`ям, аліменти не сплачує, донька фактично не знайома з відповідачем. Дійти згоди з ОСОБА_2 щодо місця проживання спільної дитини не вдалося. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Органу опіки і піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О. надала висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини, розгляд справи просила провести за її відсутності.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 січня 2017 року управління РАЦС адміністрації Старооскольського міського округу Бєлгородської області Росі йської Федерації, перекладеного з російської мови українською перекладачем Ніколаєнком В.В. та посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А. 31 липня 2018 року.

10 серпня 2019 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_4 в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2019 року, актовий запис №599. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

На виконанні в Дружківському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н/264/152/2020, виданого 08.02.2021 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 10.01.2020 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, складеної 23 березня 2021 року головою КСН «Азов`є», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з квітня 2019 року по теперішній час працює зубним техніком у ФОП « ОСОБА_8 », за місцем роботи характеризується позитивно, про що свідчить характеристика наявна в матеріалах справи.

Загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає 51987,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 28.01.2021 року.

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує Комунальний дошкільний навчальний заклад комбінованого типу «Ясла садок №84 «Топольок» Маріупольської міської ради» з 08.08.2018 року, яку приводить та забирає мати, яка також відвідує батьківські збори та педагогічні заходи, спілкується з педагогами з питань виховання доньки, батько за весь час відвідування дитиною дошкільного закладу не з`являвся, що підтверджується довідкою завідувача ДНЗ №84 від 16.02.2021 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В.

Відповідач ОСОБА_2 займає посаду токар в ПАТ «Енергомашспецсталь», загальна сума доходу за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2021 року складає 128884,13 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 23 вересня 2021 року, за цей період відраховані аліменти складають 32797,33 грн.

За місцем роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 28.09.2021 року, наявної в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 6 - ч. 9 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За правилами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно до вимог ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч.1 ст.161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання доньки з нею, зважаючи на те, що вона зможе надати їй все необхідне для належного виховання і розвитку, має всі можливості для створення належних умов для виховання дитини.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2021 року вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи викладені вище обставини справи, особисті якості батьків, можливість створення матір`ю дитини належних умов для виховання дитини, її турботу і увагу до дитини, оцінивши докази у їх сукупності, а також враховуючи думку відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки залишення дитини проживати з матір`ю відповідає її інтересам, а також забезпечить розвиток дитини.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення про визначення місця проживання дитини разом матір`ю, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 81,81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 151, 157, 161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко