Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі- головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 8 471,35 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що сторони від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням суду в примусовому порядку з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини. У зв`язку з неналежним виконанням рішення суду, за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8 667,90 грн., яка сплачена останнім 25.06.2021 року. У зв`язку з наведеним у позивача виникло право на стягнення неустойки (пені) в період з січня 2021 року по травень 2021 року в розмірі 8 471,35 грн.

31.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

08.10.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі.

24.11.2021 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи розрахунків заборгованості, звіту про відрахування, довідки про доходи.

23.11.2021 року позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2020 року по справі № 357/2268/20. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.02.2021 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2021 року у справі № 357/9277/20, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.02.2021 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2020 року і до досягнення донькою повноліття. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набрало законної сили 19.02.2021 року та видано виконавчий лист.

Відповідно до розрахунку Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) № 67657 від 14.07.2021 року, по виконавчому листу Білоцерківського міськрайонного суду № 357/9277/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , заборгованість за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року становила 7 385 грн., у травні 2021 року сплачено борг у розмірі 8 667,90 грн., у зв`язку з чим утворилась переплата в розмірі 1 099,69 грн.

ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що вбачається зі свідоцтва про шлюб Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) серії НОМЕР_1 від 06.03.2021 року, актовий запис № 251.

Згідно довідки Фурсівської сільської ради № 170/02/02-21 від 04.03.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідачем надано копії документів: розрахунок Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) № 63906 від 25.06.2021 року по виконавчому листу Білоцерківського міськрайонного суду № 357/9277/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , де аналогічно до даних довідки, наданих позивачем, вбачається про наявність заборгованості за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 7 385 грн.; довідка ТОВ "Ювелірний завод № 1" № ЮЗ000000128 від 16.11.2021 року про доходи ОСОБА_2 за період з травня по жовтень 2021 року в розмірі 37 920,64 грн.; звіт ТОВ «Ювелірний завод № 1» № ЮЗ-112 від 22.11.2021 року про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 за період з 09.06.2021 року по 19.10.2021 року, утримана сума становить 9 758,81 грн.; розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Вознесенського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) від 22.11.2021 року по ВП № 64866750 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду № 2/357/1402/21 від 19.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , заборгованість станом на 01.11.2021 року за період з червня по жовтень 2021 року відсутня, переплата становить 3 160,04 грн.

З відкритої бази Міністерства юстиції України - Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, судом також встановлено, що виконавче провадження № 64866750 відкрито 23.03.2021 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 549 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду № 2/357/1402/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , відкрито органом ДВС 23.03.2021 року, а отже заборгованість за період до дати відкриття утворилася з незалежних від платника аліментів причин, тому суд дійшов висновку, що на відповідача не можна покладати відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів в період з січня 2021 року по 22.03.2021 року, тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Разом з тим, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах в період з 23.03.2021 року по травень 2021 року є підставою для нарахування йому пені за неналежне виконання зобов`язання за рішенням суду.

Надані відповідачем копії довідок не спростовують факт наявності в останнього заборгованості по сплаті аліментів в період з березня по травень 2021 року, а навпаки її підтверджують, свідчать про відсутність такої заборгованості в період з червня по жовтень 2021 року.

Надана позивачем копія банківської виписки АТ КБ «Приватбанк» від 04.08.2021 року по надходження по картці ОСОБА_1 за період з 30.06.2021 року по 02.07.2021 року, не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування, а тому судом не досліджується.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Формула нарахування боргу така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %, за цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, яка підлягає врахуванню при вирішенні спірних правовідносин. При цьому Велика Палата наголосила, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Виходячи з розрахунку Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) по справі № 2/357/1402/21, заборгованість в період з грудня 2020 року по квітень 2021 року становила 7 385 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку пені, її розмір становить 8 471,35 грн., період нарахування з січня по травень 2021 року.

Однак, з огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку про помилковий розрахунок позивача.

Суд враховує, що період утворення боргу починається з 23.03.2021 року та закінчується 31.05.2021 року, з огляду на відсутність в матеріалах справи банківських виписок та платіжних доручень щодо конкретної дати перерахування у травні 2021 року заборгованості у розмірі 8 667,90 грн.

Таким чином, пеня за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 23.03.2021 року по 31.05.2021 року становить 4 315,65 грн. (2 853,15 + 975 + 487,50), в тому числі:

2 853,15 грн. - за період з 23.03.2021 року по 30.05.2021 року (4 135 х 1% х 69);

975 грн. - за період з 01.04.2021 року по 30.05.2021 року (1 625 х 1% х 60);

487,50 грн. - за період з 01.05.2021 року по 30.05.2021 року (1 625 х 1% х 30).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 4 315,65 грн.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід держави сплачений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4 315,65 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов