ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9679/21 Справа № 212/4112/21 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/4112/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, яке ухвалене суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 21 вересня 2021 року -,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 20.04.2021 року йому повторно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 60 % (40% - ХОЗЛ, 20% - радикулопатія) з 05 квітня 2021 року, безстроково та визнано особою з інвалідністю третьої групи, також на безстроковий термін.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 186 000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка»на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 90 000,00 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка»на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на його користь, просить збільшити його розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Внаслідок втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичне життя, вимушений постійно проходити курси лікування. Судом першої інстанції не враховано, що вини позивача в отриманні професійного захворювання не встановлено, крім того, кожен має право на належні, безпечні умови праці.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював з 08.07.1985 року по 26.11.1985 року підземним гірником, з 26.11.1985 року по 01 11.1987 року підземним бурильником шпурів, з 01.11.1987 року по 04.08.1988 року та з 11.04.1989 року по 19.02.1990 року підземним прохідником на шахті «Ювілейна» Рудоуправління імені XX партз`їзду та з 28.05.1990 року по 09.12.1991 року та з 07.04.1999 року по 31.07.2006 року підземним прохідником, в умовах впливу шкідливих факторів протягом на шахті ім. Фрунзе Рудоуправління ім.. XX партз`їзду ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником яких є ПрАТ «Суха Балка» (а.с.9-16).

04.01.2010 року позивач звільнений з підприємства у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 16).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 88 від 01 вересня 2011 року ОСОБА_1 встановлено професійне захворювання: ХОЗЛ першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), фаза загострення, ЛН першого-другого ступеню.. (а.с. 14-15).

Згідно п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 88 від 01.09.2011 року хронічне професійне захворювання виникло у ОСОБА_1 за таких обставин: працюючи на шахті «Ювілейна» Рудоуправління імені XX партз`їзду в період з 08.07.1985 року по 26.11.1985 року підземним гірником, з 26.11.1985 року по 01 11.1987 року підземним бурильником шпурів, з 01.11.1987 року по 04.08.1988 року та з 11.04.1989 року по 19.02.1990 року підземним прохідником, та на шахті імені «Фрунзе» Рудоуправління імені XX партз`їзду та ВАТ «Суха Балка» в періоди з 28.05.1990 року по 09.12.1991 року та з 07.04.1999 року по 31.07.2006 року підземним прохідником ОСОБА_1 виконував роботи в умовах, які характеризувались запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК, з причин неефективності провітрювання гірничих виробок та застосування и засобів знесилення повітря, що мали низьку ефективність.

Працюючи раніше на ЦГЗК в період з 11.06.1982 року по 01.02.1985 року помічником машиніста тепловоза, ОСОБА_1 виконував роботи в умовах, які також характеризувались запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК.

Відповідно до п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 88 від 01.09.2011, причиною виникнення професійного захворювання позивача є його робота на протязі 16 років 11 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони рівень якої перевищував нормативний, запиленість повітря робочої зони: - пил з вмістом вільного діоксиду кремнію кристалічного від 10 до 70% : 3,2-12,0 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 протягом 35,0-82,0% зміни.

Відповідно до пункту 19 вищевказаного Акту, посадовими особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, визнано адміністрацію ЦГЗК, шахти «Ювілейна» Рудоуправління імені XX партз`їзду та шахти імені Фрунзе Рудоуправління імені XX партз`їзду та ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст.13 ЗУ «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України. Враховуючи закінчення роботи в шкідливих умовах праці на шахті ім. Фрунзе в 2006 році, конкретних посадових осіб, які порушували нормативні акти з охорони праці, комісія не визначила (а.с.17-18).

Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , йому 16.08.2011 року було встановлено професійне захворювання: ХОЗЛ першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), фаза загострення, ЛН першого-другого ступеню. З вказаних виписок також вбачається, що позивачу встановлювалось і інше професійне захворювання 13.04.2006 року, а саме радікулопатія. (а.с.22-25).

Висновком МСЕК від 20.04.2021 року йому повторно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 60 % (40% - ХОЗЛ, 20% - радикулопатія) з 05 квітня 2021 року, безстроково та визнано особою з інвалідністю третьої групи, також на безстроковий термін.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 88 від 01.09.2011, причиною виникнення професійного захворювання позивача є його робота на протязі 16 років 11 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони рівень якої перевищував нормативний, запиленість повітря робочої зони: - пил з вмістом вільного діоксиду кремнію кристалічного від 10 до 70% : 3,2-12,0 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 протягом 35,0-82,0% зміни.

Отже, роботодавець ПрАТ «Суха Балка» під час роботи позивача, допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло також з вини ПрАТ «Суха Балка», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці, відповідно до нормативно-правових актів.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманим професійним захворюванням (ХОЗЛ), правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки його постійно турбує головний біль, утруднення дихання, задишка, сильний сухий кашель. Позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, розпачу. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований стійкий дистабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого позивач переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача, у шкідливих умовах, що стало причиною його професійних захворювань, які потягли за собою втрату працездатності та необхідності подальшого тривалого лікування у медичних закладах.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням (ХОЗЛ) позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність на теперішній час у розмірі 40 %, безстроково та його визнано особою з інвалідністю третьої групи, також на безстроковий термін. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки його постійно турбує головний біль, утруднення дихання, задишка, сильний сухий кашель. Позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, розпачу, у нього поганий сон. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається, а враховуючи, встановлення ступеню втрати професійної працездатності та групи інвалідності безстроково,взагалі можливість такого відновлення.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманого професійного захворювання, що потягли втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності 40% (ХОЗЛ), який встановлено безстроково, та визнання його особою з інвалідністю третьої групи також, безстроково, що свідчить про незворотність такого стану здоров`я, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи на ПрАТ «Суха Балка» (14 років 04 місяці), що потягло втрату працездатності, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 90 000,00 грн. до 140 000,00 грн.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави та збільшує цей розмір з 908,00 грн. до 1400,00 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

Крім того, з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 2100,00 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (1400,00 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 змінити, збільшивши цей розмір з 90 000,00 гривень до 140 000 (сто сорок тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року в частині розміру судового збору, стягнутого з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави змінити, збільшивши цей розмір з 908 гривень 00 копійок до 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» за подання апеляційної скарги позивачем, на користь держави, судовий збір у розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: