Номер провадження 22-з/824/92/2021
Головуючий у суді першої інстанції О.Л. Бусик
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
27 січня 2021 року місто Київ
Київський апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), Іванової І.В., Шкоріної О.І.,
позивач ОСОБА_1
відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»
розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПрАТ «СК «Універсальна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, мотивованим тим, що 02.02.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «FORD FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , яка наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкість, не надала перевагу пішоходу, внаслідок чого скоїла наїзд на ОСОБА_1 , чим завдала їй тілесні ушкодження середньої тяжкості. 28 лютого 2019 року до Подільського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке було порушене відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченою. Вказала, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Універсальна». 21.10.2019 ПрАТ «СК «Універсальна» листом безпідставно відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на ухвалу Подільського суду м. Києва про закриття кримінального провадження, в якій було зазначено, що ОСОБА_2 відшкодувала позивачу завдані збитки у повному обсязі. У зв`язку з тим, що чинним законодавством та полісом цивільно-правової відповідальності передбачено відшкодування страховиком шкоди, завданої потерпілому, позивач просила стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 78 649,97 грн, 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, а також покласти на відповідача судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Універсальна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 78 649,97 грн, 3 932,50 грн на відшкодування моральної шкоди, витрати з оплати судового збору в розмірі 886,50 грн та 10 900,00 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року залишено без змін, апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Універсальна» залишено без задоволення.

30 листопада 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн та докази понесення таких витрат.

На запит апеляційного суду від Печерського районного суду міста Києва надійшла цивільна справа № 757/63718/19 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Універсальна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно з ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що Київським апеляційним судом справу було розглянуто у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників), відтак апеляційний суд розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу здійснює також у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, у порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною першої статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається із матеріалів справи, не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року ПрАТ «СК «Універсальна» 09.07.2020 подало апеляційну скаргу.

20.08.2020 ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Універсальна», до якого було додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у суді апеляційної інстанції. Також позивач вказала, що точний розмір та документальне підтвердження судових витрат, понесених нею в суді апеляційної інстанції буде надано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (а.с.191, 197, т.І).

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки апеляційним судом справу було розглянуто у порядку письмово провадження, а постанову суду від 13.10.2020 отримано стороною позивача лише 27.11.2020, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 подано докази на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу у визначений законом строк.

На підтвердження витрат, понесених на правничу допомогу, ОСОБА_1 надала у розпорядження апеляційного суду ордер на надання правничої допомоги, акт про прийняття - передачу наданих послуг від 11.11.2020, детальний опис наданих послуг до договору про надання правової допомоги №1-11/02/19 від 11.02.2019, розрахунок суми гонорару за правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., квитанцію про сплату ОСОБА_1 адвокату Холодецькому В.Ц. суму гонорару у розмірі 4 000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги №1-11/02/19 від 11.02.2019 (а.с. 4-8, т.ІІ).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи.

Так, статею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 4 000,00 грн. є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

Відповідачем не подано будь-яких заперечень щодо заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів також враховує наступне.

У справі «Бєлоусов проти України» ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.3.8 Договору про надання правової допомоги №1-11/02/2019 від 14 11.02.2019 клієнт сплачує гонорар адвоката, рахунок якого буде виставлений на підставі додатка №3 до Договору, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в залежності від стадії подання документально підтверджених судових витрат.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги те, що апеляційним судом було залишено без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Універсальна» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна`на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., оскільки зазначене підтверджене належними доказами та такий розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також відповідає принципу розумності.

Керуючись статями 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (ЄРДПОУ 20113829, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,9) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна додаткова постанова складена 27 січня 2021 року.

Судді:

Л.Д. Поливач

І.В. Іванова

О.І. Шкоріна