Справа № 653/1417/20
Провадження № 2/653/107/21
Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.
за участю секретаря Волвенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом Бердянського (8) прикордонного загону (Військова частина 1491) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Бердянський (8) прикордонний загону (Військова частина 1491) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач з 26 жовтня 2017 року по 30 серпня 2019 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби «Генічеськ» І категорії (тип Б).Вказує, що на відповідача під час проходження нею служби поширювалась дія ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно його було зараховано до списків на всі види забезпечення.
Згідно наказу начальника Бердянського прикордонного загону від 30 серпня 2019 року, ОСОБА_1 було звільнено в запас та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за пп. ж п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» без права носіння військової форми одягу.
У зв`язку з цим вказує, що внаслідок систематичного невиконання умов контракту, що потягло за собою звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за надлишкове виплачене грошове забезпечення за 31 серпня 2019 року у розмірі 169 грн. 24 коп. та за 13 днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця у сумі 2901 грн. 54 коп., шо загалом становить 3070 грн. 78 коп.
Оскільки відповідач добровільно не відшкодував наявну заборгованість, позивач був вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Бердянського (8) прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) вищевказану заборгованість.
В судовому засіданні представник позивача був відсутнім. Надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки по місцю проживання, яку отримав особисто, а також через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Згідно витягу з наказу начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 жовтня 2017 року № 792-ОС, прийнято на військову службу за контрактом та зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення: ОСОБА_1 , який прибув з м. Херсон через Окремий регіональний центр комплектування (з місцем дислокації м. Херсон) Державної прикордонної служби та з яким укладено про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 3 роки, з 26 жовтня 2017 року; призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІІ категорії (тип Б), (5 тарифний розряд).
Згідно витягу з наказу начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2019 року № 628-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення: сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби «Генічеськ» І категорії (тип Б),звільненого з військової служби у запас за підпунктом «ж» ( у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 (під час дії особливого періоду крім періодів з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, яким визначається рішенням Президента України та моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» без права носіння військової форми одягу.
Зазначено, що вислуга років станом на 30 серпня 2019 року становить 01 рік 10 місяців 04 дні.
У відповідності до абз. 3 п. 14 ст. 10-1 ХУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відрахувати із грошового забезпечення за 13 днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця. Остаточна дата закінчення проходження військової служби 30 серпня 2019 року.
Згідно розрахункового листа, виданого головним бухгалтером начальником ФЕВ військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 01 по 31 серпня 2019 року було нараховано грошове забезпечення в розмірі 6695 грн. 88 коп., які за відрахуванням військового збору у сумі 100 грн. 44 коп. були переведені на картковий рахунок ОСОБА_1 , всього у сумі 6595 грн. 44 коп.
При цьому внаслідок перерахунку по день виключення зі списків частини, тобто по 30 серпня 2019 року включно, утримано кошти за 31 серпня.
Таким чином, розмір грошового забезпечення з 01 серпня 2019 року по 30 серпня 2019 року складає 6479 грн. 88 коп., а борг за військовослужбовцем за 31 серпня 2019 року складає 169 грн. 24 коп.
Крім того, за 13 днів щорічної основної відпустки, що була використана в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця 2901 грн. 54 коп.
Таким чином, згідно розрахункового листа, ОСОБА_1 повинен був отримати 6479 грн. 88 коп. 2901 грн. 54 коп. 53 грн. 68 коп., що дорівнює 3524 грн. 66 коп. (станом на 30 серпня 2019 року), проте отримав 6595 грн. 44 коп. (станом на 15 серпня 2019 року), тобто розмір боргу ОСОБА_1 перед військовою частиною станом на 30 серпня 2019 року складає 3070 грн. 78 коп. (6595 грн. 44 коп. 3524 грн. 66 коп.).
30 серпня 2019 року ОСОБА_1 склав рапорт на ім`я начальника Бердянського прикордонного загону, в якому повідомив, що визнає наявну в нього заборгованість перед загоном в розмірі 3070 грн. 78 коп.
Разом з тим, звернення позивача до суду зумовлено тією підставою, що відповідач ухиляється від добровільної сплати наявної заборгованості.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Пункт 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказує, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям осіб рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Згідно Інструкції про порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця; розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, ураховуючи кількість календарних днів у цьому місяці. (п. 2, п. 5 розділу 1).
Як встановлено судом, відповідач отримав грошове забезпечення за серпень 2019 року у розмірі 6595 грн. 44 коп. з розрахунку на 31 день поточного місяця, проте наказом начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2019 року № 628-ОС його було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, зазначивши, що останнім днем закінчення служби є 30 серпня 2019 року.
За таких обставин відповідач має заборгованість перед позивачем за надлишкове виплачене грошове забезпечення за 31 серпня 2019 року, сума якого складає 169 грн. 24 коп.
Крім того, згідно п. 1 та абз. 1, 3 п. 14 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Відповідно до наказу начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30 серпня 2019 року № 628-ОС, з ОСОБА_1 відраховано із грошового забезпечення за 13 днів щорічної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця, що як встановлено судом на підставі розрахункового листа складає 2901 грн. 54 коп.
За ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зазначене положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Оскільки контракт було розірвано по вині військовослужбовця достроково та по причині систематичного невиконання умов контракту військовослужбовцем, то з урахуванням вищевикладених положень, ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за надмірне виплачене грошове забезпечення за 31 серпня 2019 року та за 13 днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця , що загалом складає 3070 грн. 78 коп. (169 грн. 24 коп. + 2901 грн. 54 коп.).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102 грн.
Керуючись статтями 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд -
Позов Бердянського (8) прикордонного загону (Військова частина 1491) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 18 січня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова