Справа № 740/416/21
Провадження № 2-о/740/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Вертелецької Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким заборонити йому перебувати в місці спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 та заборонити наближатися до місця проживання на відстань менше 300 м на строк шість місяців.

Заяву аргументує тим, що заінтересована особа - ОСОБА_2 є її сином, разом з яким вона проживає у будинку АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належить їй на праві приватної власності. Також з ними проживають її дочка ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2005 року народження. Вона є опікуном ОСОБА_5 , оскільки його батьки позбавлені батьківських прав.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосовує насильство щодо неї та дітей, а також псує домашнє майно.

Вчинення щодо неї домашнього насильства підтверджується постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 28.02.2018, 03.08.2018 25.03.2020 та 18.05.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, неодноразові звернення до правоохоронних органів не дали жодного результату i ніяким чином не вплинули на його поведінку, а навпаки вселяють йому впевненість в безкарності. Від знущань над нею та членами всієї сім`ї вiн отримує задоволення, а вони живуть у постійному страху за своє життя та здоров`я.

Зазначила, що на цей час існує вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 , а також настання тяжких наслiдкiв для здоров`я i життя, що змусило її звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом, виявилися неефективними та не захистили вiд подальших актів домашнього насильства.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_6 заяву підтримали повністю за вищевикладених у ній підстав. Заявник вказувала, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та регулярно їй погрожує фізичною розправою. Вона має побоювання за своє здоров`я та психологічний стан.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений оголошенням на офіційному сайті судової влади України у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку заявника та її представника, зважаючи на скорочені строки розгляду справи (72 години з моменту надходження заяви до суду), вважає можливим розглянути справу у відсутності заінтересованої особи.

Встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 є власником у будинку АДРЕСА_1 , в якій спільно проживає із сином ОСОБА_2 , дочкою і неповнолітніми онуками, 2005 та 2008 року народження.

Довідкою поліцейського СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 17 листопада 2020 року підтверджується звернення з приводу домашнього насильства, вчиненого відносно матері ОСОБА_1 15 листопада 2020 року ОСОБА_2 , за що на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З довідки, виданої інспектором СРПП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28 січня 2020 року, вбачається факт звернення 25 січня 2020 року ОСОБА_5 з приводу вчинення сварки ОСОБА_2 з його бабою ОСОБА_1 , яка під час опитування повідомила, що її син ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки, під час яких виловлюється нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою. З ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопущення вчинення домашнього насильства та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2018 року, 03 серпня 2018 року, 25 березня 2020 року та 18 травня 2020 року, які набрали законної сили, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнень у виді штрафів. Судом встановлено, що 08 лютого 2018 року об 11-00 год, 03 липня 2018 року о 20-20 год, 25 січня 2020 року о 21-00 год, 15 квітня 2020 о 10:00 год за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчиняв з матір`ю ОСОБА_1 сварки, в ході яких висловлювався нецензурною лайкою та погрожував, чим завдав шкоду психічному здоров`ю.

Вказані обставини враховуються судом в порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються відповідні правовідносини, є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 вказаного Закону (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або неможливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці , заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону № 2229-VIII ).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Частиною 2 ст. 26 Закону № 2229-VIII також передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. До таких обмежень, зокрема, законодавець відніс заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

За своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків такого насильства.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII встановлено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведене, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін, тощо. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Встановивши, що ОСОБА_2 чинить психологічне насильство відносно ОСОБА_1 за місцем проживання, суд вважає необхідним видати обмежувальний припис щодо зобов`язання ОСОБА_2 усунути такі перешкоди, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки такого насильства.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для видання обмежувального припису строком на 3 місяців, який вважає достатнім з урахуванням обставин справи, роз`яснивши заявнику, що обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) у будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 на строк три місяці;

заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 - будинку АДРЕСА_1 на відстань менше 300 м на строк три місяці.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь