Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,

при секретарі Сєрих І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/7632/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Волноваського районного суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області. Дана заява мотивована тим, що вона ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є непрацездатною в зв`язку з досягненням пенсійного віку. З часу досягнення нею пенсійного віку і до смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона була на його утриманні, оскільки її пенсія складає близько 2000 грн., а пенсія померлого чоловіка близько 10000 грн.. Факт отримання нею пенсії за віком підтверджується посвідченням від 04.09.2006 року, номер пенсійної справи 50750. Факт отримання померлим пенсії за віком підтверджується посвідченням від 30.08.2006 року, номер пенсійної справи 41401. Зазначає, що заінтересована особа не надала їй у відповідь на її звернення довідку про розмір її пенсії, посилаючись на хворобу відповідального працівника. Крім того, заінтересована особа не надала їй довідку про розмір пенсії померлого, пославшись на встановлені законом вимоги щодо захисту персональних даних.

Факт родинних відносин заявника з померлим підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , а також відмітками про зареєстроване місце проживання у паспортах заявника та померлого, а саме АДРЕСА_1 . У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації заявник та померлий її чоловік, були змушені покинути тимчасово окуповане м. Донецьк, після чого спільно проживали за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 15 квітня 2015 року № (щодо заявника) та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.04.2015 року № (щодо померлого). У зв`язку з викладеними обставинами вона просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка до його смерті.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не проінформували, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 09.12.1996 року вбачається, що місце проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 15.01.1997 року вбачається, що місце проживання померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23.08.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька 23.08.2005 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №343 (а.с. 13).

Із наявних у матеріалах справи довідок № від 15.04.2015р. та № від 15.04.2015 року заявника ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 взято на облік, як осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування - АДРЕСА_3 (а.с. 7, 11).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 19.11.2020 року Кальміусаьким районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк Донецької області, про що 19.11.2020 року, складено відповідний актовий запис №1709 (а.с. 14).

Про те, що після смерті ОСОБА_2 його дружина (заявник у справі) ОСОБА_1 змінила фактичне місце проживання/перебування та стала проживати за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою від 20.11.2020 року №1438- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 8).

Згідно пенсійного посвідчення виданого 04.09.2006 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що їй призначена пенсія за віком з 01.04.2006 року довічно в розмірі 818,88 грн. (а.с. 9).

Згідно пенсійного посвідчення виданого 30.08.2006 року на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що йому призначена пенсія за віком з 01.04.2006 року довічно в розмірі 1778,71 грн. (а.с. 12).

Із наявної у матеріалах справи довідки про доходи №3076/02-16 від 01.07.2021 року вбачається, що розмір пенсії за віком ОСОБА_2 в період з 01.06.2020 року до 31.12.2020 року складає 95061,48 грн..

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт перебування заявника ОСОБА_1 на утриманні у її чоловіка ОСОБА_2 , основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тому повністю задовольняє вимоги заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Донецьк Донецької області, на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева