КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи:374/330/15-ц
№ апеляційного провадження: 88-ц/824/15/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Козіна С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та надвірними спорудами,

за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року було задоволено - рішення Ржищівського міського суду Київської області від 06 квітня 2016 року було скасовано та відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 , позов ОСОБА_2 задоволено.

У жовтні 2020 року до Київського апеляційного суду від Ржищівського міського суду Київської області надійшла дана цивільна справа разом із заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи поданої заяви, колегія дійшла висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 посилалась на те, що 30.09.2020 вона знайшла в будинку, де проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аркуші паперу з виконаним від руки текстом під назвою «Позовна заява», датовані груднем 2001 року. В цій заяві ОСОБА_2 вказує, що все спільне майно залишилось у відповідача ОСОБА_1 , та просить надати йому Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Тому заявник вважає, що ОСОБА_2 станом на грудень 2001 року розумів, що будинок залишився у її користуванні, і з цього часу почався перебіг позовної давності для нього. Вказана позовна заява від грудня 2001 року є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом, при наданні судом належної оцінки вказаній заяві, можна було б прийти до висновку про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_3 заяву підтримали. Крім того, ОСОБА_1 посилалась на текст заяви, яку їй надіслав поштою ОСОБА_2 у вересні 2010 року під назвою «Звернення», де він пропонував їй обговорити питання розподілу будинку.

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було заявлено клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення належності ОСОБА_2 підпису в позовній заяві від грудня 2001 року, порівняння підписів від імені ОСОБА_2 в цій заяві та в заяві від 28.09.2010 року. Також представником заявника було заявлено клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4 , який може підтвердити те, що станом на кінець 2001 року ОСОБА_2 мав намір звернутися до суду з позовом про поділ майна.

В задоволенні вказаних клопотань судом було відмовлено, оскільки не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювались судом, щодо обставин, які були встановлені судом. Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст. 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 3, 9 Постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснив, що для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

В даному випадку, посилання заявника на рукописний текст, під яким, як вона вважає, стоїть підпис ОСОБА_2 , датований груднем 2001 року, під назвою «Позовна заява» не може розглядатись як доказ того, що станом на грудень 2001 року він знав про порушення своїх прав і тому для нього почався перебіг строку позовної давності.

В ч. 4 ст. 423 ЦПК України вказується, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В даній справі, питання щодо обізнаності ОСОБА_2 про порушення свого права власності на спірне майно вже досліджувалось судами.

В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщення (справа №2-2/06) було ухвалено рішення Ржищівським міським судом Київської області 03 січня 2006 року, яким було задоволено позовні вимоги та визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним будинком, оскільки з грудня 1996 року не проживає в будинку. Вказане рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2017 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 06 квітня 2016 було задоволено позов ОСОБА_1 про визнання будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . особистою приватною власністю ОСОБА_1 , а в задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року вказане рішення Ржищівського міського суду Київської області було скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину жилого будинку.

В рішенні Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, яке просить переглянути ОСОБА_1 , було дано оцінку щодо підстав відмови у задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 з підстав пропуску ним строку позовної давності та зроблено висновок з огляду на положення ст. 76 ЦК УРСР та ст. 29 КпШС України (які були чинними до 01.01.2004) про те, що неподання позову про поділ майна подружжя, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим з подружжя, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу строку позовної давності. Суд апеляційної інстанції вказав, що для ОСОБА_2 початок перебігу строку позовної давності є дата подання ОСОБА_1 позову про визнання спірного майна особистою приватною власністю у серпні 2015 року.

Оскаржуючи це рішення суду апеляційної інстанції до суду касаційної інстанції, ОСОБА_1 в своїй касаційній скарзі посилалась на те, що ОСОБА_2 з 1994 року по 2015 рік не заявляв позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, у 2006 році йому було відомо про спір стосовно будинку, і в 2010 році він особисто пропонував їй вирішити питання про розподіл будинку, про що направив їй поштою листа 28.09.2010 (а/с 76-81 т. 3). Вказане рішення було залишено без змін постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року. В постанові було зазначено, що твердження заявника про те, що ОСОБА_2 міг дізнатися про порушення свого майнового права на жилий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 з моменту направлення ОСОБА_1 у вересні 2010 року повідомлення з пропозицією вирішити питання про поділ жилого будинку, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, оскільки зазначене не свідчить про виникнення на вказану дату спору щодо поділу майна подружжя, внаслідок його віднесення позивачем до особистої приватної власності.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Суд повторив власні висновки вже відображені в рішенні «Брумареску проти Румунії», що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Також у п.44 Суд зазначив, що така процедура (перегляд за нововиявленими обставинами) не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19 лютого 2009 року, де в п.33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Враховуючи викладене, рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року перегляду за нововиявленими обставинами не підлягає.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2021 року.

Головуючий

Судді