ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/938/19 Номер провадження 22-ц/814/300/21Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

За участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області в складі судді Павлійчук А.В. від 23 листопада 2020 року, дата складання повного тексту ухвали 23 листопада 2020 року, по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, після уточнення позовних вимог, просили позбавити останню батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити прізвище батька дітей із зазначеного в свідоцтві про народження « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », стягнути з відповідача отриману соціальну допомогу та аліменти в розмірі ј частини від прожиткового мінімуму та встановити батьківство ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх місцем проживання з батьком та бабусею ОСОБА_3 .

27.08.2020 р. позивачем заявлено клопотання про призначення генетичної експертизи.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2020 року клопотання позивача ОСОБА_2 задоволено та призначено по справі генетичну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно криміналістичному центру МВС України.

На вирішення експертів поставлені питання:

1. Чи підтверджується генетично спорідненість ОСОБА_2 із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

2. Чи підтверджується генетично спорідненість ОСОБА_2 із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Зобов`язано ОСОБА_2 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження.

Зобов`язано ОСОБА_2 на вимогу експерта забезпечити явку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження.

Задоволення клопотання обґрунтовано тим, що для з`ясування всіх фактичних обставин справи, які стосуються предмета доказування, необхідні спеціальні знання щодо визначення генетичної спорідненості між позивачем та дітьми, щодо яких останнім заявлена вимога про встановлення батьківства, яким він обґрунтовує своє право на судовий захист.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та порушення процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити з цього питання нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача.

Зокрема, вказує на недоцільність її призначення судом з огляду на недоведеність позивачем підстав її проведення, недотримання судом першої інстанції вимог ч.5 ст. 49 ЦПК України, прийняття до розгляду уточненої позовної заяви без сплати судового збору.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі посилалися на те, що відповідач перебуваючи в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 народила двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В графі батько зі слів матері в порядку ст. 135 СК України вказано « ОСОБА_2 ».

Вказував, що 11.04.2015 року мати дітей покинула місце проживання в с. Максимівка, Глобинського району та виїхала в невідомому напрямку, з дітьми з тих пір не спілкувалася, участі в їх забезпеченні та вихованні не приймала.

Увесь цей час діти проживають з ним та з бабусею ОСОБА_3 в будинку останньої, відвідують місцевий садок , матір життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, отримує на них державну соціальну допомогу, яку використовує для власних потреб.

В подальшому, позивач уточнив позовні вимоги та як особа, яка вважає себе батьком дітей, в порядку ст. 128 СК України заявив вимогу про визнання свого батьківства щодо малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення судової генетичної експертизи для встановлення його батьківства стосовно дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновкупро необхідність проведення генетичної експертизи , що буде сприяти повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, для з`ясування яких потрібні спеціальні знання, врахувавши, що жодна із сторін не надала суду відповідні експертні висновки з цих самих питань, які суд поставив на вирішення генетичної експертизи.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за

сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до норм ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Беручи до уваги заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серед яких є вимога про визнання батьківства щодо малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вирішив питання про призначення по справі генетичної експертизи з дотриманням положень ст.ст. 103,104 ЦПК України, зауваживши, що зазначене клопотання заявлено для встановлення фактичних даних, які входять до предмета доказування, в межах позовних вимог та для його вирішення необхідні спеціальні знання.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків місцевого суду не спростовують, фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями суду в частині виконання положень ч.5 ст. 49 ЦПК України .

Відхиляючи зазначені твердження апелянта, колегія суддів виходить з того, що питання призначення експертизи по справі урегульовані параграфом 6 глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України.

При вирішенні питання про призначення експертизи суд враховує як вимоги ст. 102,103 ЦПК України, так і положення Закону України «Про експертизу».

Будь-яких тверджень про недотримання судом при задоволенні клопотання про призначення експертизи по справі вищевказаних норм Закону апелянт не наводить, а висловлює лише свою незгоду з процесуальними діями суду в частині прийняття уточненої позовної заяви , які , на його думку, не узгоджуються з приписами ч.5 ст. 49 ЦПК України та мають бути оплачені відповідним судовим збором.

При цьому, за змістом ч.5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Дії суду по не прийняттю до розгляду та поверненню заявнику відповідної заяви мають бути зазначені у рішенні суду, тобто за результатами вирішення спору по суті, тоді, коли питання про необхідність призначення експертизи, суд вирішує під час судового розгляду.

Таким чином, наведені апелянтом доводи не можуть бути прийняті до уваги як підстава для скасування ухвали місцевого суду та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи по справі, оскільки рішення про призначення судової експертизи вирішено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2020 року - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.