ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5119/20
Провадження № 2/210/249/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" січня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), звернувся 03.09.2020 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.03.2011 року в сумі 27292,90грн. та судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 16.03.2011 року, відповідно до якої їй відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.06.2020 року виникла заборгованість у розмірі 27292,90грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 20425,96грн. (в т.ч. за поточним тілом кредиту 406,50грн., простроченим тілом кредиту - 20019,46грн.) та заборгованості за простроченими відсотками - 6866,94грн.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідачем ОСОБА_1 13.11.2020 року подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що 03.10.2019 року о 19:25год. невстановлені особи біля буд.№12 по вул. Юрія Камінського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відкрито заволоділи її сумкою, в якій знаходилося її особисте майно, в тому числі мобільний телефон та банківські картки «Приватбанку». На теперішній час в Металургійному ВП Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001516, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. За час її перебування у відділенні поліції з її кредитної картки, яка була дома, за допомогою мобільного телефону та онлайн-додатку переведено грошові кошти на картку для виплат ПАТ КБ «Приватбанк» і за її допомогою зняли грошові кошти. Коли вона повернулася додому о 21:30год. - звернулася на гарячу лінію «Приватбанку» з метою блокування картки, але вже було запізно, так як злодії протягом 16-23 хвилин з моменту грабіжного нападу заволоділи грошовими коштами. Оскільки не доведено вчинення нею дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, позов є безпідставним, просила у позові відмовити.

Позивачем АТ КБ «Приватбанк» 04.12.2020 року подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що між сторонами існують договірні зобов`язання, які відповідачем ОСОБА_1 не виконано. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна експертиза у справі не призначалася. З виписки про рух коштів, вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, сплачувала відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості. Щодо викрадення кредитних коштів - Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що клієнт зобов`язаний після виявлення втрати електронного платіжного засобу негайно повідомити банк, у спосіб передбачений договором. У п.1.1.2.1.21 Договору передбачено обов`язок клієнта негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію про втрату/викрадення картки, стікеру PayPass, ПІН-у, сім-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунку. Саме клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з рахунком, тому відповідач зобов`язана сплатити заборгованість та має право стягнути суму відшкодування з винних осіб, встановлених у кримінальному провадженні. Оскільки на даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, заперечення відповідача з цього приводу не приймаються до уваги, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої відповідач погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.14).

На виконання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.10.2012 року відповідачу видано платіжну картку НОМЕР_1 зі строком дії до 07/16, 11.09.2013 року видано платіжну картку НОМЕР_2 зі строком дії до 07/17, 04.02.2015 року - НОМЕР_3 зі строком дії до 04/18, 28.07.2014 - НОМЕР_4 зі строком дії до 07/18, 10.10.2018 року - НОМЕР_5 зі строком дії до 07/22, 09.10.2019 року - НОМЕР_6 зі строком дії до 08/22 (а.с.13).

Як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт 16.10.2012 року встановлено 8000,00грн., в подальшому неодноразово збільшувався та зменшувався, 22.08.2019 року становив 16000,00грн., 03.10.2019 року збільшено - до 18000,00грн., 03.03.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00грн. (а.с.12).

Свої зобов`язання позивач виконав, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку відповідача ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідачу надано у користування кредитні кошти (а.с.49-55).

За розрахунками позивача, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 24.06.2020 року, утворилась заборгованість 27292,90грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20425,96грн. в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 406,50грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20019,46грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00грн., заборгованості за простроченими відсотками - 6866,94грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст.625 - 0,00грн., нарахована пеня - 0,00грн., нарахована комісія - 0,00грн., що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5-11).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем ОСОБА_1 не заперечується укладення з позивачем кредитного договору б/н від 16.03.2011 року та користування кредитними коштами до 03.10.2019 року.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань - номер кримінального провадження №0001516 від 04.10.2019 року, вбачається, що 03.10.2019 року до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про злочин звернулася ОСОБА_1 , зазначивши, що 03.10.2019 року, приблизно о 19:25 годині невстановлені особи знаходились неподалік будинку №12, розташованого по вулиці Юрія Камінського на території Металургійного району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де відкрито заволоділи сумкою, яка їй належить, в якій серед особистого майна знаходився мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А916 СЕ0700» Імей 1: НОМЕР_7 , імей 2: НОМЕР_8 , гроші в сумі 13 гривень, банківську карту AT «Альфа Банк», банківську карту ПАТ КБ «Приват Банк» та банківську карту AT «Укрсіббанк» з рахунку якої викрали гроші в сумі 7489,80 гривень, банківську платіжну карту для виплат AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , банківську платіжну кредитну AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 з рахунку якої викрали гроші в сумі 16997,47 гривень (а.с.89).

Згідно з довідками про видачу готівкових коштів АТ КБ «Приватбанк» по картці № НОМЕР_10 (яка викрадена у відповідача 06.10.2019 року) - 03.10.2019 року о 19:41год. здійснено переказ з картки НОМЕР_10 на свою картку НОМЕР_11 через додаток Приват24 - 5226,14грн., 03.10.2019 року о 19:42год. здійснено переказ з картки НОМЕР_10 на свою картку НОМЕР_11 через додаток Приват24 - 5226,14грн., 03.10.2019 року о 19:48год. здійснено переказ з картки НОМЕР_10 на свою картку - 5175,75грн. (а.с.68, 69).

Строк дії картки НОМЕР_10 з використанням якої здійснювалися банківські операції, закінчився 30.06.2018 року відповідно до довідки банку (а.с.13).

Разом із цим, у виписці про рух коштів на рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ «Приватбанк» зазначені вище перекази коштів відбулися 03.10.2019 року з використанням картки НОМЕР_5 , зі строком дії до 30.06.2022 року (а.с.49), тобто банківської картки, яка видана відповідачу після закінчення строку дії картки НОМЕР_4 (а.с.13).

З довідки про видачу готівкових коштів АТ КБ «Приватбанк» по картці № НОМЕР_9 (яка викрадена у відповідача 06.10.2019 року) вбачається переказ грошових коштів з картки № НОМЕР_12 через додаток Приват24 в сумі 5023,13грн. (двічі), загальною сумою 10046,26грн. (а.с.70), а потім на картку № НОМЕР_12 через додаток Приват24 в сумі 1000,00грн., що узгоджується з даними у виписці про рух коштів (а.с.49).

Так, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на картці/рахунку на рахунку ОСОБА_2 03.10.2019 року з використанням картки НОМЕР_5 здійснено збільшення кредитного ліміту до 18000,00грн. (залишок після операції - 299,14грн. з позначкою «мінус»); здійснено переказ на свою картку 51**98 через додаток Приват24 - 5226,14грн. (залишок після операції - 5525,28грн. з позначкою «мінус»); переказ на свою картку 51**98 через додаток Приват24 - 5226,14грн. (залишок після операції - 10751,42грн. з позначкою «мінус»); переказ зі своєї картки -5175,75грн. (залишок після операції - 15927,17грн. з позначкою «мінус»); переказ зі своєї картки - 5175,75грн. (залишок після операції - 15927,17грн. з позначкою «мінус»); переказ зі своєї картки через додаток Приват24 + 1000,00грн. (залишок після операції - 14927,17грн. з позначкою «мінус»); 04.10.2019 року - переказ зі своєї картки - 2072,30грн. (залишок після операції - 16997,47грн. з позначкою «мінус») (а.с.49).

Після здійснення пограбування щодо неї, відповідач 03.10.2019 року після 19:25 години звернулася до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про злочин (а.с.89).

З відзиву на позов вбачається, що відповідач 03.10.2019 року о 21:30год. після повернення з Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» щодо блокування банківської картки, що не спростовано позивачем у відповіді на відзив.

05.10.2019 року відповідач ОСОБА_1 зверталася до КП «Криворізька міська лікарня №1» з приводу забою стегна в наслідок нападу невстановлених осіб 03.10.2019 року о 19:15год. (а.с.74).

14.11.2019 року ОСОБА_1 подала заяву до АТ КБ «Приватбанк» про вчинення щодо неї злочинних дій невідомими особами та відкриття кримінального провадження у Металургійному ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.73).

Отже, після здійснення останньої операції по картки НОМЕР_5 залишок після операції становив -16997,47грн. з позначкою «мінус». Після 04.10.2019 року здійснення банківських операцій по зазначеній картці не відбувалося.

09.10.2019 року відповідачу видано нову банківську картку НОМЕР_6 зі строком дії до 08/22 (а.с.13).

За даними виписки про рух коштів ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку ОСОБА_2 , починаючи з 10.10.2019 року по 23.06.2020 року відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти не використовувалися, по новій банківській картці НОМЕР_6 проводилися наступні операції - списання комісії за обслуговування (членський взнос), списання щомісячного платежу за договором, автоматичне погашення простроченої заборгованості тощо. Також банком проводилися операції по списанню відсотків за використання кредитного ліміту на банківській картці НОМЕР_1 (зі строком дії до 07/16) (а.с.49).

Відповідно до виписки про рух коштів ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку ОСОБА_2 за період з 16.10.2012 року по 03.10.2019 року (по день вчинення злочину) позивачем до заборгованості за тілом кредиту включено заборгованість за відсотками, шляхом їх погашення за рахунок кредитних коштів, що не можна вважати фактично використаними грошовими коштами. При цьому, відповідачем фактично за цей період використано кредитних коштів на загальну суму 166008,02грн., погашено заборгованість у розмірі 186759,40грн., тобто сума фактично використаних та неповернутих кредитору кредитних коштів станом на 03.10.2019 року становить - 20751,38грн. (з позначкою «мінус»).

Таким чином, станом на 03.10.2019 року заборгованість за тілом кредиту у відповідача відсутня. Заборгованість в сумі 16997,47грн. утворилася внаслідок використання банківських карток ОСОБА_1 невстановленими особами, що вчинили відносно неї злочинні дії, подальше нарахування заборгованості за тілом кредиту в сумі 3428,49грн. (20425,96-16997,47=3428,49) відбувалося шляхом списання регулярного платежу за договором НОМЕР_13 (а.с.49), що не є фактичним використанням кредитних коштів.

У виписці про рух коштів банком станом на 03.10.2019 року нараховано заборгованість за тілом кредиту 299,14грн. (за розрахунком суду - 20751,38грн. (з позначкою «мінус»)), тобто відсотки за користування кредитом нараховувалися на грошові кошти, якими відповідач не користувалася.

Крім того, у Анкеті-заяві від 16.03.2011 року відсутня відсоткова ставка, Умови та Правила банківських послуг не містять підпису відповідача, що є окремою підставою для відмови у позові в частині стягнення відсотків за користування кредитом та узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Станом на 12.01.2021 року слідство у кримінальному провадженні за №0001516 від 04.10.2019 року за ч.2 ст.186 КК України триває, особи, які вчинили даний злочин не встановлені (а.с.88).

Тому, суд вважає, що кредитна заборгованість виникла внаслідок списання коштів з рахунку відповідача у результаті злочинних дій третіх осіб.

До обов`язків відповідача, як клієнта та користувача карти входить не передавати Карти, Стікер РауРаss, ПІНи третім особам; не використовувати Карти, стікер РауРаss або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству (п.п.1.1.2.1. Умов і правил надання банківських послуг); вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, Стікеру РауРаss, ПіНу (персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання (п.1.1.2.10 Умов і правил); інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Карти, Стікеру PayРаss, ПіНу, сім-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку, або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, НОМЕР_14 (для дзвінків із-за кордону) (п.п.1.1.2.11 Умов та правил) (а.с.19 зворот).

Згідно з п.п.1.1.5.28. Умов і Правил, банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням пін-кода (а.с.26).

Саме держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги «Екстрені гроші» також протягом часу блокування платіжної карти (п.1.1.5.29 Умов і Правил) (а.с.26).

Так, відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Під час розгляду справи встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, яка врахована також Верховним Судом в постановах від 12.02.2018 року № 127/23496/15-ц, та від 20.06.2018 року № 691/699/16-ц.

Позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, про що свідчить наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, тому її вина у використанні спірних грошових коштів відсутня.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на момент вчинення шахрайських дій, а саме 03.10.2019 року у відповідача по справі за кредитним договором за розрахунок позивача рахувалась кредитна заборгованість 299,14грн. (а.с.49 зворот), а за розрахунком суду заборгованість за тілом кредиту на час вчинення злочину була відсутня.

Кредитні кошти після 03.10.2019 року ОСОБА_1 не використовувалися, що вбачається з виписки про рух коштів.

Відтак, визначений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту 20425,96грн., не може бути стягнутий з відповідачки на користь позивача, оскільки позивачем не доведено використання відповідачем кредитних коштів відповідачем , а відтак і заборгованості за простроченими відсотками 6866,94грн.

Таким чином, кредитна заборгованість виникла внаслідок списання коштів з рахунку відповідача у результаті злочинних дій третіх осіб. Відповідач повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку, звернулась до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї злочинних дій. Банком не доведено, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції, що дало б підстави для відповідальності користувача за проведені платіжні операції, тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 141, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.4, 5, 16, 536, 546, 549, 550, 551, 610, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: АТ КБ «ПриватБанк» (, адреса розташування: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.№1Д);

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_15 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович