Справа № 337/1388/20
Провадження № 2/337/45/2021
18 січня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Карташевої І.В.
представника позивача Карпенко А.О.
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про зобов`язання здійснити перерахунок за надання комунальних послуг,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому вказала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира використовується для проживання в ній та не використовується у підприємницькій (господарській) діяльності.
В період з 01 травня 2010 року по 31 листопада 2019 року сплачувала за послуги централізованого постачання гарячої води на користь концерну «Міські теплові мережі» із зазначенням свого особового рахунку № НОМЕР_1 , згідно показів лічильника гарячої води № 093902, який був встановлений у квартирі і опломбований належним чином згідно акту № 62200629 від 01 травня 2010 року.
З 01 травня 2010 року в квартирі встановлено бойлер для підігріву холодної води, у зв`язку з чим фактичне споживання централізованого постачання гарячої води припинилось. Заборгованості по оплаті цієї послуги не було.
Рахунків на сплату житлово-комунальних послуг в період з 01 вересня 2018 року по 01 листопада 2019 року, включаючи рахунки відповідача за ГВП (гаряче водопостачання) не отримувала. В грудня 2019 року було отримано рахунок відповідача за ГВП, у якому зазначено наявність заборгованості по сплаті цієї комунальної послуги у сумі 5963,83 грн.
Відразу ж звернулась до працівників філії відповідача, однак жодної відповіді по суті помилкового виставлення рахунку на сплату 5963,83 грн. не надали.
24 грудня 2019 року було подано письмове звернення на адресу відповідача, у якому вказала вищезазначені факти і додатково повідомила, що показники на день проведення останньої повірки лічильника гарячої води були зафіксовані на рівні«164» і залишаються незмінними на даний час через фактичну відсутність споживання мною послуги централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим прохала списати заборгованість у сумі 5963,83 грн.
Згідно листа відповідача від 10 січня 2020 року №Л-268/ел, фактично відмовив у задоволення звернення щодо перерахунку за послугу з постачання гарячої води з посиланням на те, що з грудня 2018 року відповідачем у рахунках про сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води, а лічильник був знятий з комерційного обліку у лютому 2019 року через ненадання до місцевої філії відповідача документів, що підтверджували його повірку, і лише після надання таких документів 17 жовтня 2019 року лічильник знов прийнято на абонентський облік.
Не згодна з такою позицією відповідача.
В квартирі з 01 травня 2010 року встановлено належний прилад обліку кількості витраченої гарячої води, який належними чином опломбований представником відповідача з моменту його вставлення на прийнято на облік. Показники вказаного приладу обліку періодично надавалися відповідачу.
З метою економії коштів, у вказаній квартирі встановлений електричний нагрівач холодної води (бойлер), який постійно використовуються за призначенням. Таким чином, гаряча вода, яка централізовано постачається відповідачем в період з «01» травня 2010 року до теперішнього часу, нею та мешканцями квартири не використовувалась.
Вимоги відповідача про стягнення заборгованості за централізоване постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 5963,83 грн. є необґрунтованими, оскільки фактично ці послуги не надавалися, так як, споживач їх не отримувала (тобто, не споживала).
За нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення.
Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.
Підприємства, які надають послуги з водопостачання повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води за рахунок включення цих робіт до тарифу на водопостачання.
Нею не отримувалось від відповідача жодних листів про необхідність проведення періодичної повірки квартирного приладу обліку гарячої води або про необхідність доступу працівників відповідача до цього приладу.
Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.
Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.
Вважає, що дії відповідача по зняттю квартирного приладу обліку гарячої води з комерційного обліку з лютого 2019 року, як і твердження про повірку і ремонт засобів квартирних приладів обліку води за кошти абонентів, є необґрунтованими.
Оскільки фактично не користувалася послугами з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в період з 01.10.2015 року до 01.10.2019 року, то і відсутній обов`язок сплачувати їх.
Просить суд зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок вартості комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) наданих за період з 01 лютого 2019 року по 17 жовтня 2019 року у відповідності до показників до показників приладу обліку кількості витраченої гарячої води № 093902, встановленого в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання.
19.05.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що 01.05.2010 р. за адресою АДРЕСА_1 був встановлений та прийнятий на абонентський облік квартирний лічильник гарячої води.
Лічильник є власністю споживача, він несе повну відповідальність за його утримання та експлуатацію.
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загально будинкових та індивідуальних засобів обліку.
Таким чином, у Відповідача відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, взятої на абонентській облік, за власний рахунок.
З 01 січня 2018 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів, які можуть самостійно обрати підприємство, що має відповідну ліцензію на діяльність з повірки квартирних приладів обліку води.
Впродовж 2018 року Концерном «МТМ» проводилась активна інформаційна компанія щодо необхідності проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води.
Споживачам послуг Концерну „МТМ (в тому числі і Позивачу) починаючи з грудня 2018 року у рахунках на сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. У разі ігнорування даного попередження квартирний прилад обліку буде знято з абонентського обліку.
Оскільки відповідачу не були надані документи, що підтверджують своєчасну повірку приладу облікугарячої води за адресою АДРЕСА_1 , Позивачем були пропущені усі надані терміни для проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води - у лютому 2019 року лічильник був знятий з комерційного обліку.Відповідно, нарахування за послугу централізованого гарячого водопостачанняпо особовому рахунку Позивача починаючи з лютого 2019р. проводилось згідно встановлених норм споживання на підставі п. 11 Правил падання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. плата за послуги нараховуються згідно з показниками будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.
Питомі норми споживання питної води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням № 474 від 28.11.2014 р. Виконавчого комітету Запорізької міської ради та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу.
Після того, як позивач надав відповідачу документи, що підтверджують проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води, який був опломбований та прийнятий на абонентський облік нарахування за послугу централізованого гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 проводяться згідно показників лічильника.
Даний факт Позивачем не заперечується, про що свідчить підписана ним копія Акту з результатами повірки від 18.10.2019р.
Таким чином, Відповідачем обґрунтовано та згідно діючого законодавства України було нараховано Позивачу 5935.59 грн. за період з 01.02.2019р. по 31.10.2019р.. які він просить скасувати у позовній заяві.
Однак, оскільки позивачем були пропущені усі надані термінидля проведення державної повірки квартирного лічильника гарячої води, про що зазначалося вище, у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку за послугу з постачання гарячої води.
Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2020 року закрите підготовче провадження по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, будь яких заяв не надав.
Представник позивача наполягав на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Квартира підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання, та послуги надаються Концерном «Міські теплові мережі».
Сторонами не оспорюється, що 01.05.2010 року в квартирі позивача встановлено і відповідачем прийнято на абонентський облік квартирний прилад обліку води.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.
Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абз.5 п.15 цих Правил (у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання). Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
Згідно з п.9,15 Правил №630 квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.
05.06.2014р. було прийнято Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон №1314-VII), який набрав чинності з 01.01.2016р.
Відповідно до ч.4 ст.17 цього Закону періодична повірка засобів вимірювальної техніки, які використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Останні несуть відповідальність за своєчасність проведення такої повірки.
22.06.2017р. було прийнято Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон № 2119-VIII), який набрав чинності з 02.08.2017р.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1, ч.2 ст.6 Закону № 2119-VIII вузол розподільного обліку це вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.
Крім того, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.) до ч.4 ст.17 Закону №1314-VII внесені зміни, відповідно до яких періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Міжповірочний інтервал лічильників води становить 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. № 1747)
Відповідно до ч.4 ст.8 Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до п.1,2 р.IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016р. №193, результати вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, повинні бути задокументовані відповідно до методики повірки. Результати повірки ЗВТ вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та технічних регламентів щодо ЗВТ.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що квартира позивача підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання, в 2010 році в квартирі був встановлений і прийнятий на абонентський облік лічильник гарячої води, який як засіб вимірювальної техніки підлягає періодичній повірці.
Така повірка до набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (02.08.2017р.) здійснювалась відповідно до Правил №630 та ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» за рахунок суб`єкта господарювання, який надавав такі послуги, тобто відповідача Концерну «МТМ».
Періодична повірка лічильника води в квартирі позивача здійснена не була, відповідальність за що покладена законом на Концерн «МТМ».
З прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінився підхід до обліку цих житлово-комунальних послуг та обслуговування засобів їх обліку. Так, вказаним Законом обов`язок обслуговування і проведення періодичної повірки квартирних приборів обліку води покладено власників таких приборів за їх рахунок, якщо інше не встановлено договором. Власником квартирного приладу обліку води є споживач.
Впродовж 2018р. Концерном «МТМ» проводилась інформаційна компанія щодо необхідності проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води за рахунок їх власників, відповідні попередження з грудня 2018р. стали розміщатись і в рахунках на сплату житлово-комунальних послуг.
Оскільки таке попередження було позивачем проігноровано, а використання засобу вимірювальної техніки, який не пройшов періодичну повірку і щодо якого не підтверджена відповідність нормам законодавства та технічним стандартам (прирівнюється до несправності), заборонено, відповідач лютого 2019 року зняв квартирний прилад обліку гарячої води з абонентського обліку та здійснив нарахування позивачу плати за послуги з централізованого постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання.
Таке нарахування здійснювалось відповідачем до 31.10.2019 року, оскільки 18.10.2019 року відповідач прийняв на облік квартирний прилад обліку гарячої води за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом № 602200629 від 18.10.2019 року.
Таким чином, за період з 01.02.2019 року по 17.10.2019 року відповідач здійснив по особовому рахунку позивача нарахування плати за послуги централізованого ГВП за нормативами (нормами) споживання, затвердженими рішенням виконкому Запорізької міської ради №474 від 28.11.2014р.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що таке нарахування здійснено відповідно до п.10,15 Правил №630, за змістом яких плата за послуги у разі відсутності (несправності) приладу обліку води нараховується за нормативами (нормами) споживання, тобто дії відповідача є правомірними і підстав для зобов`язання відповідача скасувати його суд не знаходить.
При ухваленні рішення суд не бере до уваги доводи позивача про те, що з 01.05.2010 року вона відмовилася від отримання послуг централізованого ГВП, шляхом встановлення електричного нагрівача холодної води (бойлер), а тому плата за такі послуги в будь-якому випадку, в т.ч. і у випадку непроведення періодичної повірки лічильника гарячої води, не повинна нараховуватись.
В даному випадку суд виходить з того, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, крім випадків встановлених в договорі чи законі. За правилами ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., п.24,25 Правил №630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Так, Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4, який втратив чинність 17.09.2019р., взагалі не передбачалось технічної можливості відключення окремої квартири в багатоквартирному будинку від мережі централізованого гарячого водопостачання.
Процедура відключення власників квартир багатоквартирного будинку від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначена лише Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019р. №169, який набрав чинності з 17.09.2019р.
За змістом цього Порядку, зокрема, п.13 відокремлення (відключення) квартири від централізованого ГВП оформлюється відповідним актом, який підписується власником квартири і представником виконавця комунальної послуги.
Акта відключення квартири позивача від мережі централізованого ГВП відповідно до зазначеного Порядку, не надано.
Доводи позивача про те, що прилад обліку гарячої води не підлягав періодичній повірці через те, що не перебував в експлуатації, оскільки він не користувався відповідними послугами, показники на приладі не змінювались протягом 2010-2019 років, суд також вважає безпідставними. Виходячи з вимог законодавства, прийом приладу обліку води в експлуатацію пов`язується з моментом його опломбування представником виконавця комунальної послуги і відповідно взяття на абонентський облік, а припинення експлуатації моментом зняття з абонентського обліку, що підтверджується відповідними актами.
В установленому порядку лічильник гарячої води в квартирі позивача було встановлено, опломбовано в травні 2010 року, знято з абонентського обліку 01.02.2019 року, тобто в зазначений період вважається, що він перебував в експлуатації.
Крім того, суд звертає увагу, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за послуги постачання гарячої води. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за постачання гарячої води, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначав позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до неї позову про стягнення суми. Однак, таких вимог до неї не заявлено.
Тобто, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги постачання гарячої води підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення.
Підсумовуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. 82, 89, 229, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Концерну «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок вартості комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води, наданих за період з 01.02.2019 року по 17.10.2019 року у відповідності до показників приладу обліку кількості витраченої гарячої води № 093902 встановленого у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 28.01.2021 року.

Суддя: