233 № 233/5635/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

при секретарі судового засідання Рамазанової В.Х.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу №233/5635/20 за позовом:

ОСОБА_5 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_2

до

ОСОБА_2 , що зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_4

про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

Обставини справи:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулися з позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків, заподіяних через залив квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Поверхом вище над його квартирою розташована квартира №39 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , згідно інформації з Держаного реєстру прав власності №236883630. В середині листопада 2020 року позивач звернувся до КП «СЄЗ» м. Костянтинівки для складання акту про останнє залиття квартири, шосте за останні 15 місяців. В липні 2019 року, після зробленого ремонту на кухні постійно відбувалися залиття.

17.11.2020 року під час огляду квартири АДРЕСА_6 було складено акт залиття квартири та зафіксовано причину залиття - порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцем в квартирі АДРЕСА_7 . Співробітникам КП «СЄЗ» м. Костянтинівка двері в квартирі 39 ніхто не відчинив, та вони залишили записку з номером телефону, проте на зазначений номер телефону ніхто не телефонував. Відповідач ОСОБА_2 доступ до своєї квартири не надав та не надає, добровільно шкоду відшкодовувати не бажає.

Позивачі вважають, що сума збитків, завданих залиттям квартири, складає приблизно 9000,00грн, та складається з:

- стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5200,00грн.;

- стягнення судового збору у розмірі 840,00грн.;

- вартість оцінки витрат на ремонт у розмірі 700,00грн.;

- складання довіреності - 220,00грн.;

- витрати, пов`язані з оформленням документів у розмірі 2000,00грн.

Позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь суму матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, а саме 9000,00грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2021 провадження по цивільній справі відкрито та призначено попереднє засідання по справі на 04.02.2021 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.02.2021 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.03.2021 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2021 року, провадження у справі зупинено та призначено судово-почеркознавчу експертизу.

17.06.2021 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с.101-105).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2021 року, провадження у справі поновлено та зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.10.2021 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити.

Свідки в судовому засіданні пояснили, що ними 17.11.2020 року був складений Акт про обстеження житлового фонду, відповідно до якого причиною залиття є порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцем в квартирі АДРЕСА_7 .

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у вказаній квартирі.

Квартира АДРЕСА_7 належить ОСОБА_2 - відповідачу у справі.

З наданих позивачем Акту обстеження житлового фонду від 17.11.2020 року, вбачається, «порушення правил користування сантехнічними обладнанням мешканцями квартири АДРЕСА_7 ».

Відповідно до звіту про оцінку вартості витрат на відновлення (ремонт) ушкоджень нерухомого майна ФО-П ОСОБА_6 становить 5220,00грн.

Судом в судовому засіданні було запропоновано сторонам провести будівельно-технічну експертизу у справі, проведення якої доручити Науково-дослідницькому інституту судових експертиз, але як позивач, так і відповідач - відмовилися від даної пропозиції.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно з приписами ст.1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплене загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Враховуючи встановлене вище, суд вважає доведеними факти залиття квартири та заподіяння власнику квартири збитків.

Разом з цим відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Тобто, висновки експерта проведені як на підставі договору, так і на підставі ухвали, мають рівнозначну юридичну силу.

Чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2постанови від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суми сплати судового збору у розмірі 840,80грн., витрати зі сплати нотаріальних послуг у розмірі 100,87грн., та матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 5920,00грн. Вказані витрати підтверджені матеріалами справи, доведені.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - не має), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартир 5920 гривень 00 копійок, витрати зі сплати нотаріальних послуг в розмірі 100 гривень 87 копійок, а всього на загальну суму 6020 гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - не має), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорока) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.11.2021 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук