печерський районний суд міста києва
22 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Волкова С.Я.
секретар судового засідання Топал А.І.,
учасники справи:
відповідач: ОСОБА_2 ,
відповідач: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,
У жовтні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення суми позики у розмірі 7 000,00 євро. Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що 30.11.2019 р. між ним та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого останній взяв у нього в борг 7 000,00 євро, які зобов`язався повернути до кінця квітня 2020 р.; 01.04.2020 р. між ним та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався солідарно відповідати за належне виконання всіх зобов`язань ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 22.10.2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
27.10.2020 р. позивач ОСОБА_1 подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 27.10.2020 р. у справі відкрито провадження.
Повідомленням суду від 27.10.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.
Судом установлено, що 30.11.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_1 в борг 7 000,00 євро, які зобов`язався повернути до кінця квітня 2010 р., що підтверджується розпискою (а.с. 13). Разом з тим, ОСОБА_3 в зазначений у розписці строк борг не повернув.
Відповідно до статті 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже у відповідача ОСОБА_3 виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти за розпискою від 30.11.2019 р. відповідно до статті 1049 ЦК України.
Із наданих позивачем до позовної заяви розписки вбачається, що відповідач отримав від нього в борг 7 000,00 євро. Означена розписка підтверджує отримання відповідачем коштів у визначеній сумі.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. (справа № 6-63цс13).
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Судом установлено, що01.04.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, яким ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_3 в сумі, що дорівнює 7 000,00 євро, у строк не пізніше кінця квітня 2020 р.
Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного збору, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 не виконує умови договору у добровільному порядку, сума грошових коштів за розпискою від 30.11.2019 р. підлягає стягненню з відповідачів солідарно.
У зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 331,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись статтями статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 7 000,00 євро.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 165,50 грн сплаченого судового збору.
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 165,50 грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).
Суддя Волкова С.Я.