Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем майна та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.1999 Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що належала їй на праві власності, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначена в актовому записі про смерть №13831 від 29.09.2017, складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати недійсною довіреність, посвідчену 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. з правом передоручення повноважень третім особам, за змістом якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з усіх без винятку питань, що стосуються користування, управління та розпорядження належною їй квартирою АДРЕСА_1 . Визнати недійсною довіреність, посвідчену 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., видану ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 22.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шаульською Н.І. (реєстровий №1824), за змістом якого ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченою 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. (реєстровий №3477), виданою в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою та передати вказане спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. 27.08.2000 належала квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 22.11.2017 державним реєстратором Харківської філії комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Вказане право зареєстроване на підставі дубліката договору купівлі-продажу, виданого 30.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. (реєстровий №4286), публікації від 17.11.2017 в газеті «Прем`єр» про втрату документа, довідки про право власності від 25.10.2017, виданої КП «Харківське міське БТІ», а також довідки про технічний опис об`єкта від 21.11.2017, виданої ПП «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації». Згідно актового запису про смерть №13831 від 29.09.2017, складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зареєстровано факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З відміток, які є у вказаному актовому записі про смерть, вбачається, що паспорт померлої не зданий. З листа виконувача обов`язків начальника Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 29.08.2018 вбачається, що на підставі постанови слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області відділом судово-медичної експертизи трупів 16.08.2017 було проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_4 , 1931 р.н., який було виявлено 15.08.2017 в кв. АДРЕСА_1 . При заповненні лікарського свідоцтва про смерть рік народження померлої був помилково вказаний як «1951» замість «1931». З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 29.08.2018, наданих Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, вбачається відсутність заведених спадкових справ, виданих свідоцтв про право на спадщину, заповітів, спадкових договорів щодо ОСОБА_4 . Однак, згідно відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шаульською Н.І. 22.12.2017 посвідчено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_2 за довіреністю від ОСОБА_1 , посвідченою 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., виданою в порядку передоручення за довіреністю від ОСОБА_4 , посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. на ім`я ОСОБА_1 , продала вищезазначену квартиру ОСОБА_3 . На підставі цього договору приватним нотаріусом 22.12.2017 проведено державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на цю квартиру. Тобто цивільна правоздатність, у тому числі право власності, ОСОБА_4 припинилися у момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто на час нотаріального посвідчення довіреностей від 29.08.2017 та 19.12.2017, а також договору від 22.12.2017 ОСОБА_4 не була здатна мати та здійснювати цивільні права та обов`язки, у тому числі цивільні права довірителя та продавця належної їй за життя квартири. Таким чином вищезазначені довіреності та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 є незаконними та підлягають визнання їх недійсними. Оскільки відсутні заведені спадкові справи та не видавались свідоцтва про право на спадщину, заповітів, спадкових договорів щодо померлої ОСОБА_4 , тому слід визнати спадщину квартиру АДРЕСА_1 відумерлою та передати її у власність територіальної громади.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, який уточнила та просить визнати її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на цю квартиру. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.12.2017 ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шаульською Н.І., та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності за номером 24120008 від 22.12.2017 року. Тобто, починаючи з 22.12.2017 року ОСОБА_3 добросовісно, відкрито і безперервно володіє та користується квартирою, сплачує комунальні послуги та несу інші витрати, пов`язані з утриманням квартири, зробила ремонт. При укладенні договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2017 року відповідачем ОСОБА_2 було надано правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не було відомо про кримінальне провадження, зареєстроване №0000015. Оскільки право власності ОСОБА_3 , не оспорено, реєстрація права власності не скасована, договір купівлі-продажу не визнаний недійсним, тому вона є добросовісним набувачем та власником майна, право власності якого не оспорене, тому визнання квартири спадщиною відумерлою з передачею квартири у власність територіальної громади, не відповідає вимогам закону. Пред`явивши вимогу про визнання недійсним наступного правочину щодо відчуження спірної квартири, позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права. Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Також відсутні підстави для визнання довіреності від 29.08.2017 року та 19.12.2017 року недійсною, оскільки діючим цивільним законодавством передбачено визнання недійсними угод, а визнання недійсною довіреність нормами цивільного законодавства не передбачено. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази та правові підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. ОСОБА_3 при вчиненні правочину 22.12.2017 не знала і не могла знати про відсутність у продавця ОСОБА_5 прав на відчуження спірного майна, оскільки правомочності продавця на таке відчуження ним були з`ясовані та підтверджені договором купівлі-продажу від 22.12.2017, у дійсності якого він не мав підстав сумніватись та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Доказів вчинення порушень з боку ОСОБА_3 під час укладання договору купівлі-продажу від 22.12.2017 представником прокуратури не надано. Оскільки при укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_3 не знала та немогла знати що про інформацію якою керувалась прокуратура у своєму позові станом на день подання позовної заяви вона являється добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , тому немає законних підстав для позбавлення ОСОБА_3 , цього майна.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідачки ОСОБА_3 проти задоволення позову Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд розглядає справу в їх відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, представника відповідачки ОСОБА_3 , дослідивши докази по справі, вважає, що позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської місцевої ради підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 17.09.1999 Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2000, придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Згідно актового запису про смерть № 13831 від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років, документом що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть № 2208-Дм/17 від 27.09.2017, видане Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи трупів.

З відміток, що містяться у актовому записі про смерть, вбачається, що громадянство, місце народження та місце проживання померлої паспортом не підтверджено. Паспорт померлої не здано, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано, свідоцтво про смерть не видано, заявником щодо здійснення актового запису зазначено співробітника Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Згідно листа Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 29.08.2018р. судово-медичну експертизу трупа громадянки ОСОБА_4 ,1931 року народження, який знайдено ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено у відділі судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи 16.08.2017 року на підставі постанови про призначення експертизи слідчого СВ Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області С.Є. Максименко.

Згідно листа КП «Жилкомсервіс» від 15.03.2018р. №5260/2/07-05 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 15.01.1992 по 01.07.1992, з 04.11.1992 по 21.02.1998, з 05.07.1995 по 06.09.2000, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 10.02.1993 по 16.04.1996, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 05.07.1995 по 16.04.1996, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 20.09.2000.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.08.2018 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Позивач просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що належала їй на праві власності, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначена в актовому записі про смерть №13831 від 29.09.2017, є однією й тією ж особою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 ЦПК України 2004 року (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Доказів того, що за адресою: АДРЕСА_1 померла інша особа та працівниками правоохоронних органів виявлено труп за іншою адресою учасниками справи не надано. Факт існування такої особи як ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_4 за вказаною адресою, не доведено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є однією і тією ж особою та до актового запису про смерть від 29 вересня 2017 року анкетні дані померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесені, з допущенням помилок у даті народження.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає встановленим факт належності актового запису про смерть від 29 вересня 2017 року № 13813, складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, в якому помилково зазначено про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №641/1386/18.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 22.11.2017 державним реєстратором Харківської філії комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 17.09.1999 Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Вищезазначена державна реєстрація прав власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 зареєстроване на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого 30.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. (реєстровий №4286), публікації від 17.11.2017 в газеті «Прем`єр» про втрату документа, довідки про право власності від 25.10.2017, виданої КП «Харківське міське БТІ», а також довідки про технічний опис об`єкта від 21.11.2017, виданої ПП «Старокостянтинівське бюро технічної інвентаризації».

22.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шаульською Н.І. посвідчено договір купівлі-продажу, реєстровий №1824, згідно якого ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_2 за довіреністю від ОСОБА_1 , посвідченою 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., реєстровий №3477, виданою в порядку передоручення за довіреністю від ОСОБА_4 , посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. реєстровий №3678 на ім`я ОСОБА_1 , продала означену квартиру ОСОБА_3 .

На підставі цього договору приватним нотаріусом 22.12.2017 прийнято рішення з №38925124 про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обов`язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627, ч.2 ст. 207 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відміток, які маються в актовому записі про смерть № 1383,1 вбачається, що паспорт померлої ОСОБА_4 не зданий.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі смерті власника.

Тобто, правоздатність ОСОБА_4 та її право власності на квартиру АДРЕСА_1 припинилося 15.08.2017 року у зв`язку з її смертю, тому довіреність, посвідчена 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., реєстровий №3678, з правом передоручення повноважень третім особам, за змістом якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з усіх без винятку питань, що стосуються користування, управління та розпорядження належною їй квартирою АДРЕСА_1 та довіреність, посвідчена 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., реєстровий №3477, видана ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. реєстровий №3678 є недійсними.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Реєстрація права власності квартири АДРЕСА_1 , яка відбулась на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2017 року за ОСОБА_3 суперечить закону, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не мав повноважень від імені та в інтересах ОСОБА_4 укладати договір купівлі-продажу, тому договір купівлі-продажу квартири від 22.12.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шаульською Н.І., за змістом якого ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченою 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., виданою в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., слід визнати недійсним.

Правочин щодо відчуження спірної квартири є таким, що вчинений без належного обсягу цивільної дієздатності, та не може створювати будь-яких правових наслідків.

Відповідно до положень частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом частини 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

За ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 15 лютого 2018 року.

Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подано не було.

Згідно Інформаційної довідки у Спадковому реєстрі станом на 29.08.2018 року інформація про заповіти та спадкові договорі ОСОБА_4 , спадкові справи, свідоцтва про право власності на спадщину після померлої ОСОБА_4 відсутня.

Згідно актового записку про смерть №13831 від 29.09.2017, витяг д Державного реєстру актів цивільного стану про смерть для отримання допомоги на поховання не видавалось.

Доказів щодо осіб, щодо наявності які є спадкоємця після померлої ОСОБА_4 , суду не надано.

Враховуючи, що відсутні спадкоємці ОСОБА_4 як за заповітом, так і за законом, спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , є відумерлим та підлягає переходу у власність територіальної місцевої громади в особі Харківської міської ради, інтереси якої представляє прокурор.

Суд відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 у зв`язку з їх не доведеністю, а посилання ОСОБА_3 на відсутність повноважень прокурора для представництва Харківської міської ради в суді суд вважає безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч. 1ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Керівник Харківської місцевої прокуратури №4, пред`явивши позов до відповідачів, обґрунтував його необхідністю збереження та примноження комунальної власності територіальної громади м. Харкова, створення умов для ефективного її використання у зв`язку з реалізацією державної політики в сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та зазначав, що Харківською міською радою після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 до звернення до суду з цим позовом не вживалися заходи захисту у судовому порядку порушених прав територіальної громади м. Харкова.

Згідно листа Харківської міської ради від 26.09.2018 Харківська міська рада не подавала іншого позову до цього ж відповідача(відповідачів) з тих самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, факт незвернення до суду Харківської міської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Обґрунтовуючи право на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, керівник Харківської місцевої прокуратури №4 посилається на те, що Харківською міською радою після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 до звернення до суду з цим позовом не вживалися заходи захисту у судовому порядку порушених прав територіальної громади м. Харкова, відповідні позови до відповідачів до судів не пред`являлись.

Таким чином у Харківської місцевої прокуратури №4 є підстави для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 643/3144/17 та від 02.09.2020 у справі № 755/12071/18.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем майна та визнання права власності на нерухоме майно, в зв`язку з недоведеність позовних вимог за зустрічним позовом.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 23, 202, 203, 207, 215, 237, 244, 245, 338, 346, 388, 626, 627, 1270, 1277, 1272, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради - задовольнити.

Встановити, що актовий запис про смерть від 29 вересня 2016 року №13831, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стані Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вчинений щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.1999 Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області).

Визнати недійсною довіреність, посвідчену 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. (реєстровий №3678) з правом передоручення повноважень третім особам, за змістом якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з усіх без винятку питань, що стосуються користування, управління та розпорядження належною їй квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати недійсною довіреність, посвідчену 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. (реєстровий №3477), видану ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. (реєстровий №3678).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 22.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шаульською Н.І. (реєстровий №1824), за змістом якого ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченою 19.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. (реєстровий №3477), виданою в порядку передоручення за довіреністю, посвідченою 29.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. (реєстровий №3678) продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою та передати вказане спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь прокуратури Харківської області з кожного сплачений судовий збір у розмірі 6670 грн. 87 коп. /шість тисяч шістсот сімдесят грн. 87 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлений 26.01.2021р.

СУДДЯ