Справа № 462/4624/20 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1704/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників справи цивільну справу №462/4624/10 за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо «Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа:Первинна профспілкова організація «Локомотивне депо Львів-Захід» Вільної профспілки залізничників України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 290,75 грн заробітної плати за недопрацьовані години.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він прийнятий на роботу помічником машиніста електровоза у ВСП «Локомотивне депо Львів-Захід» 18 серпня 2018 року. Згідно поданої заяви від 06.12.2018 року та після здачі іспитів переведений машиністом електровоза з 17.12.2018 року, відповідно до наказу №1025/ос від 17.12.2018 року, в якому зазначено, що форма і система оплати праці з почасовою оплатою, умови праці шкідливі. Годинна тарифна ставка за посадою помічник машиніста електровоза становила 32 гривні 53 коп.; за посадою машиніст електровоза становить 44 гривні 73 коп. Відповідачем, як роботодавцем не виконуються умови трудового договору та законодавства щодо забезпечення повноцінної зайнятості працівників, що впливає на оплату праці. В розрахунку заробітної плати (0776) значиться кількість недопрацьованих годин, яка з невідомих причини не оплачується працівникам. Відповідно до Положень про оплату праці працівників ПАТ «Українська залізниця», час вимушеного простою з причин, що не залежать від працівника, оплачуються з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу, окладу) встановленого працівнику. Актуальними змінами до Положення стверджено покращення системи оплати праці робітників локомотивних бригад, зокрема, запровадження єдину тарифну ставку з урахуванням підвищення в залежності від роду роботи та виду руху. Просить стягнути з відповідача 290 гривень 75 коп. та судові витрати покласти на відповідача.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто із Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» /, що знаходиться у м. Львові на вул. Таллінська, 1/ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недораховану заробітну плату за недопрацьовані години в розмірі 290 (двісті дев`яносто) грн. 75 коп.

Стягнуто із Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» /, що знаходиться у м. Львові на вул. Таллінська, 1/ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок)грн. 80 коп.

Рішення оскаржили представники Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Копик О.І. та Бухеник І.Б.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Стверджує, що суд розглянув справу з участю неналежного відповідача у справі, оскілки Локомотивне депо Львів-Захід» є виробничим структурним підрозділом Регіональної філії «львівська залізниця`АТ «Укрзалізниця» тобто не є юридичною особою та не наділенний повноваженнями на представництво інтересів АТ`Укрзалізниця» в суді. Щодо висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, зазначає, що в силу ст.111 КЗпП України при невиконанні норм виробітку не з вини працівника оплата проводиться за фактично виконану роботу. Крім цього у наказі про переведення позивача на посаду машиніста електровоза закріплена погодинна оплата праці. Із Змінсту заяви ОСОБА_2 від 06.12.2018 року видно, що останній просив перевести його на вказану посаду з оплатою праці згідно виконаної роботи , що свідчить про досягення сторонами трудового договору згоди щодо саме такої форми і порядку здійснення оплати праці. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове,яеим у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скагу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Приписами ч.2 ст.247 ЦПК України встановлено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 18.08.2018 року на посаду помічника машиніста електровоза у ВСП «Локомотивне депо «Львів-Захід» відповідно до наказу (розпорядження) №758/ОС від 17.08.2018./а.с. 6/

Відповідно до заяви від 06.12.2018 року позивач просив перевести його на посаду машиніста електровоза в дільницю експлуатації електровозів з оплатою згідно виконаної роботи. 17.12.2018 року.

Наказом № 1025/ос. позивача переведено на посаду машиніста електровоза на постійній основі, з почасовою оплатою 40.66 грн, умови праці- шкідливі /а.с. 7/

Відповідно до розрахунку заробітної плати за лютий 2020 року у ОСОБА_1 код 776 «недопрацьовані год.д.» становить 1.67 години /а.с. 9/ та відповідно до розрахунку заробітної плати за квітень 2020 р. у ОСОБА_1 код 776 «недопрацьовані год.д.» становить 4.83 години /а.с. 9/.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 56 КЗпП України неповний робочий день або неповний робочий тиждень може встановлюватися між працівником і власником або уповноваженим ним органом лише за угодою, однак жодної угоди про неповний робочий день між сторонами не було погоджено.

Апеляціний суд не погоджується з таким висновком суду.

Статтями 4,5 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями частин 1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення не врахував, що позивач звернувся з позовом до Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід», яке не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі.

Згідно частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч.3 ст.95 ЦК України).

Відповідно до положення про виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» затвердженого наказом регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Локомотивне депо Львів-Захід є виробничим структурним підрозділом, безпосередньо підпорядкований виробничому структурному підрозділу «Служба локомотивного господарства регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Інформація про акціонерне товариство «Українська залізниця» як про юридичну особу наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.(ст.13 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позов, який надісланий позивачу рекомендованим листом, що стверджується фіскальним чеком (а.с.59). Регіональна філія «Львівська заліниця» АТ «Укрзалізниця» звертала увагу суду, що позов заявлений до неналежного відповідача, однак суд не врахував дані доводи, а позивач отримавши зазначений відзив не скористався правом заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №552/3667/19 прописано, що якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову. Отже пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам рішення суду не відповідає , а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги не оцінюються судом, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для скасування рішення і відмови у задоволенні позову, який пред`явлений до неналежного відповідача.

На стадії апеляційного провадження, процесуальним законом не передбачено заміни відповідача.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, ч.2, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк