Справа № 587/2556/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що він являється власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будинку. Відповідачі значаться зареєстрованими, однак тривалий час, понад один рік у домоволодінні не проживають, не користуються ним, участі в утриманні житла не несуть, їх особисті речі відсутні. Посилаючись на ці обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 червня 2020 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,5).

Спільного господарства позивач з відповідачами не веде, членами його сім`ї вони не являються. Відповідач ОСОБА_2 був колишнім власником спірного домоволодіння, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - члени його сім`ї.

У зазначеному домоволодінні значаться зареєстрованими, але не проживають відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8). Фактичне місце їх проживання селищній раді не відоме, що підтверджується довідками, виданими виконкомом Низівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с.8, 27), їх особисті речі у домоволодінні відсутні, витрат по його утриманню вони не несуть, добровільно залишили будинок.

Згідно Акту про фактичне проживання /не проживання осіб, складеного комісією у складі спеціаліста Дудченко О. та сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі N 6-158цс14 (Постанова N 6-158цс14) зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не мешкають в спірному будинку понад один рік. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їм не чинив, вони добровільно покинули житло, не проживають і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачують.

Оскільки діями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залишаються без достатніх правових підстав зареєстрованими у належному позивачу будинку, порушуються права позивача як власника будинку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , з кожного по 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко