Головуючий суду 1 інстанції - Луньова Д.Ю.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 415/5403/20
Провадження № 22-ц/810/809/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.,

суддів :Коновалової В.А., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

учасники справи:

стягувач Відкрите акціонерне товариство з видобутку вугілля «Воркутавугілля» Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

боржник - Публічне акціонерне товариство «Алчевський коксохімічний завод»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року, постановлену судом у складі судді Луньової Д.Ю.,

за скаргою Відкритого акціонерного товариства з видобутку вугілля «Воркутавугілля» на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніної Маргарити Володимирівни, боржник Публічне акціонерне товариство «Алчевський коксохімічний завод»,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року Відкрите акціонерне товариство з видобутку вугілля (далі ВАТ «Воркутавугілля») звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніної Маргарити Володимирівни, в обґрунтування якої зазначило, що 28 жовтня 2013 року Алчевським міським судом Луганської області було видано виконавчий лист № 2к/406/1/13, яким визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації від 06 листопада 2012 року по справі № 60/2012 за позовом ВАТ «Воркутавугілля» до ПАТ «Алчевськкокс».

Вищевказаним рішенням Міжнародного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації було стягнуто з боржника на користь стягувача: 1 000 000,00 доларів США в оплату неустойки за прострочення платежу, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року складало 7 993 000 грн; 10 283,00 доларів США в рахунок часткового відшкодування витрат ВАТ «Воркутавугілля» по сплаті арбітражного збору, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року складало 82 192,02 грн. 05 березня 2014 року у справі було відкрито виконавче провадження № 42440737. 17 вересня 2015 року було видано дублікат виконавчого листа.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з боржника стягнуто суму в розмірі 8 075 192,02 грн, однак, на рахунок стягувача перераховано лише 7 267 448,70 грн. Для перерахунку цієї суми виконавчою службою було куплено валюту в розмірі 270 554,00 доларів США.

На банківському рахунку виконавчої служби знаходиться не перерахована сума у розмірі 807 717,92 грн. Представником стягувача подавались заяви на перерахунок стягнутих коштів від 17 квітня 2019 року, 24 січня 2020 року, 11 червня 2020 року, які не були виконані.

Всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Пихоніною М.В. станом на день подання скарги не було перераховано грошові кошти боржника на банківський рахунок стягувача.

Просило визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніної Маргарити Володимирівни у виконавчому провадженні № 42440737, що полягає у неперерахуванні грошових коштів, стягнутих з ПАТ «Алчевськкокс» на банківський рахунок ВАТ «Воркутавугілля», зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніну Маргариту Володимирівну перерахувати грошові кошти, стягнуті з ПАТ «Алчевськкокс» у розмірі 807 717,92 грн на банківський рахунок ВАТ «Воркутавугілля» у доларах США.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року скаргу ВАТ «Воркутавугілля» на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніної Маргарити Володимирівни задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніної Маргарити Володимирівни у виконавчому провадженні № 42440737, що полягає у неперерахуванні грошових коштів, стягнутих з ПАТ «Алчевськкокс» на банківський рахунок ВАТ «Воркутавугілля».

Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкків) Пихоніну Маргариту Володимирівну перерахувати грошові кошти, стягнуті з ПАТ «Алчевськкокс» у розмірі 807 717,92 грн на банківський рахунок ВАТ «Воркутавугілля» у доларах США.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на 20 квітня 2021 року стягнутий залишок заборгованості в розмірі 807 743,32 грн, знаходиться на рахунку з обліку депозитних сум відділу примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зв`язку з відсутністю відкритого рахунку в іноземній валюті. Відділом направлено заяву з додатками до ПАТ КБ «Приватбанк» для відкриття рахунку в іноземній валюті з метою забезпечення фактичного виконання виконавчого листа Алчевського міського суду Луганської області від 28 жовтня 2013 року № 2к/406/1/13. Заступником начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лаптінова В.В. направлено доповідну записку до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо вирішення питання про відкриття рахунку в іноземній валюті для перерахування коштів на користь стягувача.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчить підтвердження про отримання судової повістки в електронному суді, яке сформовано в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3». В апеляційній скарзі скаржник просив розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.

У судовому засіданні представник ВАТ «Воркутавугілля» - Дворцова Олена Юріївна заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання представник боржника Публічного акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод» не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без участі позивача, його представника та відповідача, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника ВАТ «Воркутавугілля», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи скаргу ВАТ «Воркутавугілля», суд виходив з того, що бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання рішення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, рішення суду про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації від 06 листопада 2012 року по справі № 60/2012 за позовом ВАТ «Воркутавугілля» до ПАТ «Алчевський коксохімічний завод», яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання, залишається не виконаним протягом семи років, чим грубо порушуються права та законні інтереси стягувача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавчий лист №2к/406/1/13, який видано 29 жовтня 2013 року Алчевським міським судом Луганської області виконавчий лист, згідно якого визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації від 06 листопада 2012 року по справі № 60/2012 за позовом ВАТ «Воркутавугілля» до ПАТ «Алчевськкокс» На підставі рішення Міжнародного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації від 06.11. 2012 року стягнуто з ПАТ «Алчевськмй коксохімічний завод» на користь ВАТ «Воркутавугілля»: 1 000 000,00 доларів США в оплату неустойки за прострочення платежу, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року складало 7 993 000 грн; 10 283,00 доларів США в рахунок часткового відшкодування витрат ВАТ «Воркутавугілля» по сплаті арбітражного збору, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2013 року складало 82 192,02 грн.

05 березня 2014 року у справі було відкрито виконавче провадження № 42440737.

30 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з боржника стягнуто суму в розмірі 8 075 192,02 грн.

Розпорядженням №42440737 від 04 жовтня 2017 року на рахунок стягувача перераховано 7 267 448,70 грн.

На рахунку з обліку депозитних сум Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться не перерахована сума у розмірі 807 717,92 грн.

Представником стягувача подавались заяви до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на перерахунок стягнутих коштів від 17 квівтня 2019 року, 24 січня 2020 року, 11 червня 2020 року.

Станом на час подання скарги 27 серпня 2020 року рішення суду не виконано.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статі 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошової одиницею України є гривня.

Статтею 192 ЦК України встановлено, що гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 вищевказаної статті, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Тобто, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Саме така позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року (далі Інструкція № 512/5) стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках(далі - депозитний рахунок).

Пунктом 11 Розділу VII Інструкції № 512/5 передбачено, що при надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа органу державної виконавчої служби повинна невідкладно повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис «ознайомлений», підпис та дату ознайомлення.

Після цього відповідальна особа органу державної виконавчої служби невідкладно повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис. У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача) (п.12 Розділу VII Інструкції № 512/5).

Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець невідкладно після ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні (п. 13 Розділу VII Інструкції № 512/5).

З матеріалів справи вбачається, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з боржника стягнуто суму в розмірі 8 075 192,02 грн. Розпорядженням №42440737 від 04 жовтня 2017 року на рахунок стягувача перераховано 7 267 448,70 грн. На рахунку з обліку депозитних сум Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться не перерахована сума у розмірі 807 717,92 грн.

Стягувач неодноразово звертався до суб`єкта оскарження з вимогою про перерахування суми у розмірі 807 717, 92 грн відповідно до вимог ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та вказував рахунок ВАТ «Воркутавугялля» про перерахування вказаної суми у валюті долар США.

Колегія суддів вважає, що суб`єкт оскарження в порушення вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснив заходи щодо відкриття валютного рахунку що призводить до порушення прав та інтересів стягувача. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що суб`єктом оскарження порушуються права та інтереси стягувача.

Доводи апеляційної скарги скаржника про те, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направлено заяву з додатками до ПАТ КБ «Приватбанк» про відкриття рахунку в іноземній валюті та звернення до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо вирішення питання про відкриття рахунку в іноземній валюті для перерахування коштів на користь стягувача,не заслуговує на увагу, оскільки неспроможність відділу здійснити оплату банківських послуг за відкриття валютного рахунку в установі банку не може слугувати поважною причиною не виконання обов`язків щодо виконання судового рішення у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати покладаються на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без розгляду.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 22 листопада 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Коновалова

М.В. Назарова