КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 320/2654/19
провадження № 22-з/824/1144/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника Богдана Олеговича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного центру зайнятості про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року в складі судді Бебешка М. М.,

встановив:

30.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського обласного центру зайнятості (далі - Київський ОЦЗ), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати протиправним і скасувати наказ Київського ОЦЗ від 11 травня 2019 року №225-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 "; визнати протиправним і скасувати наказ Київського ОЦЗ від 23 травня 2019 року №250-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості та зобов`язати Київський ОЦЗ виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 травня 2019 року.

14.06.2021 ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якій повідомив про попередню (орієнтовну) суму витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції - 15 000 грн, з розрахунку вартості 1 години надання послуг 2 000 грн, відповідно до укладеного з адвокатом Колісником Б. О. договору про надання правової допомоги №15/02 від 15.02.2021.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу Київського ОЦЗ від 23 травня 2019 року №250-к та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов в цій частині задоволено. Визнано незаконним наказ Київського ОЦЗ від 23 травня 2019 року №250-к про звільнення з посади директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятостіОСОБА_1 за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятостіз 24 травня 2019 року. Стягнуто з Київського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 434 141, 75 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 9 460,43 грн. Стягнуто з Київського ОЦЗ в дохід держави судовий збір у розмірі 3 314,12 грн.

11.11.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Колісник Б. О. звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позову до суду першої інстанції та апеляційної скарги у розмірі 9 460, 43 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції - 10 000 грн.

Зазначив, що 15.02.2021 між адвокатом Колісником Б. О. та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги №15/02.

Додатковою угодою від 07.06.2021 до цього договору сторонами визначено перелік послуг та розрахунок вартості однієї години надання послуг адвоката (2 000 грн за 1 год. послуг) розгляду справи в суді першої інстанції.

Згідно п. 3 додаткової угоди сторони погодили, що оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом протягом 3 банківських днів з моменту виконання рішення суду у даній справі.

09.08.2021 між позивачем та адвокатом Колісником Б. О. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг.

Загальна вартість послуг, наданих адвокатом у даній справі, становить 10 000 грн, на підтвердження чого надається опис наданих послуг та Акт приймання-передачі наданих послуг від 09.08.2021.

17.11.2021 Київський ОЦЗ на адресу Київського апеляційного суду надіслав заперечення про ухвалення додаткового рішення.

Посилається на те, що ОСОБА_1 разом з першою заявою по суті спору не подав до суду орієнтований розрахунок суми судових витрат. Крім того, в прохальній частині позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 не міститься вимоги про відшкодування суми витрат на правову допомогу. Вказане питання не було предметом розгляду та доказування ні в суді першої, ні апеляційної інстанції. Таким чином, Київський апеляційний суд прийняв рішення по суті всіх позовних вимог та вирішив питання про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Колісник Б. О. підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник Київського ОЦЗ - Якобчук Я. М. просив в задоволенні поданої заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та обговоривши доводи поданої заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, до закінчення судових дебатів у суді першої інстанції позивачем не надавались докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які останній мав понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції. Вказані докази також не надавались суду першої інстанції після ухвалення рішення та не заявлялось суду про те, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення судом апеляційної інстанції про стягнення з Київського ОЦЗ на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн.

Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору вирішено судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення, а тому правові підстави для повторного його вирішення судом відсутні.

Керуючись ст. 270 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника Богдана Олеговича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвалив складено 26.11.2021.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк