Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Кибукевич О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» Стеценка Андрія Вікторовича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Марфіної Н.В., у цивільній справі № 755/19658/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження майном, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження майном. Зазначало, що воно є власником нежитлового приміщення, площею 460,10 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 2018 року № 17/18, укладеного за результатами аукціону з Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. за реєстровим № 154. Разом з тим, протягом двох років товариство не може фактично використовувати вказане нежитлове приміщення внаслідок зайняття його відповідачами та членами їх сімей. Відповідачі не допускають представників товариства до належного йому приміщення. З урахуванням викладеного, ТОВ «Кронкер Груп» просило зобов`язати відповідачів негайно звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі забрати свої особисті речі з приміщення, заборонити відповідачам використовувати вказане приміщення без отримання на це відповідного дозволу власника та заборонити відповідачам у будь-який спосіб чинити позивачу перешкоди у користування належним йому майном - вказаним нежитловим приміщенням.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року позов ТОВ «Кронкер Груп» задоволено частково.

Усунуто ТОВ «Кронкер груп» перешкоди в користуванні належним йому майном за адресою: АДРЕСА_1 , - заборонено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чинити ТОВ «Кронкер груп» перешкоди у користуванні належним йому майном за вказаною адресою.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звільнити належне ТОВ «Кронкер груп» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, директор ТОВ «Кронкер Груп» Стеценко А.В. подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги зобов`язати ОСОБА_1 звільнити належне товариству нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги. Посилався на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність права користування вказаним нежитловим приміщенням у відповідача ОСОБА_1 на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Така довідка видається за для можливості обліку громадянина України на території України та надання йому відповідної допомоги, а не підтвердження права користування майном. Відтак, взяття на облік особи за певною адресою, яка зазначається з її слів, не може створювати наслідки у вигляді набуття права користування майном для такої особи. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 826/319/17, проте не врахована судом першої інстанції. Також зазначає, що ОСОБА_1 займає нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без достатньої правової підстави, чим порушує право позивача на використання належного йому на праві власності майна.

В судовому засіданні адвокат Гаврилова І.А., яка діє в інтересах ТОВ «Кронкер Груп», апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, представник Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Конкер груп» є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будівлі №17/18 від 30 березня 2018 року, копією акту №16 приймання-передачі будівлі від 03 квітня 2018 року, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 квітня 2018 року та копією технічного паспорту на громадський будинок нежитлового призначення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-17, 21-25).

Відповідно до листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №103/5287/34/5 від 10 липня 2020 року, листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №103/8787/34/4 від 03 листопада 2020 року, за даними Реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований (а.с. 26-27, 28-29).

10 травня 2018 року ОСОБА_1 видано довідку № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначено фактичне місце його проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16 вересня 2020 року зареєстроване кримінальне провадження №0001181 за ст. 356 КК України по заяві представника ТОВ «Конкер груп» про самовільне зайняття приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Згідно акту про обстеження доступу до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 28 серпня 2020 року, складеного адвокатом Федірко С.М., представником ТОВ «Крокен Груп» за довіреністю Фактіним Д.Г. та представником охорони ОСОБА_5 , станом на 28 серпня 2020 року обмежений доступ до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці №66:438:0051 не пропускають фізичні особи, які чинять перешкоди та стверджують, що вони проживають у вказаному приміщенні та, в тому числі, утримують в приміщенні належне їм майно. Особи представились: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та зазначили, що їм відомо про те, що приміщення є нежитловим. Крім них в приміщенні проживає також ОСОБА_4 ОСОБА_1 надав копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за вказаною адресою. Внаслідок цього унеможливлено вхід представників товариства до приміщення. Актом також засвідчено зміну невстановленими особами запірних замків на належному товариству приміщенні (а.с. 39).

Згідно акту огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 15 жовтня 2020 року, складеного адвокатом Федірко С.М., представником ТОВ «Крокен Груп» за довіреністю Фактіним Д.Г. та представником охорони ОСОБА_5 , під час виїзду на місце кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0001181, відомості про яке внесено до ЄДРДР 16 вересня 2020 року Дніпровським УП ГУ НП України та за ЄО №71014, оглянуто приміщення за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 3-А, та складено акт про те, що станом на 15 жовтня 2020 року в приміщенні та на прилеглій земельній ділянці знаходяться особисті речі невстановлених осіб. В подальшому за вказаною адресою з`явились особи, які представились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Особи повідомили, що вони проживають у вказаному приміщенні та зазначили, що їм відомо про те, що приміщення є нежитловим. Крім них в приміщенні проживають також члени їх сімей. Також зазначені особи почали чинити перешкоди в перебуванні представників ТОВ «Конкер Груп» в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці обліковий номер код 66:438:0051. Внаслідок цього унеможливлено користування та розпорядження приміщенням представниками товариства (а.с. 41).

Згідно акту обмеження фізичними особами користування та розпорядження приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , від 13 грудня 2020 року, складеного адвокатом Федірко С.М., представником ТОВ «Крокен Груп» за довіреністю Фактіним Д.Г. та представником охорони ОСОБА_5 , під час виїзду на місце кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0001181, відомості про яке внесено до ЄДРДР 16 вересня 2020 року Дніпровським УП ГУ НП України та за ЄО №71014, оглянуто приміщення за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 3-А, та складено акт про те, що станом на 13 грудня 2020 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці обліковий номер код 66:438:0051: змінено запірні замки, внаслідок чого потрапити до приміщення без ушкодження замків не вбачається можливим; в приміщенні знаходиться особисті речі невстановлених осіб, знаходження яких було засвідчено під час огляду приміщення 15 жовтня 2020 року; в приміщенні через вікна проглядається фізична особа, що не виходить назовні. Внаслідок вище зазначених обставин унеможливлено користування та розпорядження приміщенням представниками товариства (а.с. 43).

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кронкер груп», заборонив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 чинити ТОВ «Кронкер груп» перешкоди у користуванні належним йому майном за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звільнити належне ТОВ «Кронкер груп» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей. В задоволені позовних вимог ТОВ «Кронкер груп» про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне позивачу приміщення суд першої інстанції відмовив.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кронкер груп» про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне позивачу приміщення.

Так, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги позивача ТОВ «Кронкер груп» щодо зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне позивачу приміщення, у тому числі від особистих речей ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10 травня 2018 року ОСОБА_1 має фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має правову підставу перебування у вказаному нежитловому приміщенні та користування ним, яка не оскаржена та не скасована.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 319 ЦК України).

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так само, статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 386, 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як було встановлено судом, ТОВ «Конкер груп» на законній підставі набуло право власності нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будівлі №17/18 від 30 березня 2018 року, а отже, воно має право користуватися, володіти та розпоряджатися вказаним нежитловим приміщенням на власний розсуд, а у разі наявності перешкод у здійсненні своїх прав - вимагати їх усунення.

Також, як було встановлено, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , використовується відповідачами, в тому числі і ОСОБА_1 , як житлове.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у нього права користування вказаним нежитловим приміщенням. Як зазначало ТОВ «Конкер груп», воно не надавало своєї згоди на користування відповідачем ОСОБА_1 спірним приміщенням.

Таке право користування чужим майном могло бути встановлене на підставі відповідного договору або закону.

При цьому, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, процес видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеною особи та уповноваженого органу. Відповідно до п. 3 Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначається адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення і не свідчить про наявність правових підстав використання певного житлового приміщення.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (на відміну від документу, до якого вносяться відомості про місце проживання - в контексті Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207) не посвідчує право користування житловим приміщенням за адресою, зазначеною у цій довідці. Така довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за відповідною адресою не може свідчити про виникнення права користування та володіння і нежитловим приміщенням. Аналогічні висновки були викладені в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 826/319/17.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно вважав встановленим, що відповідач ОСОБА_1 набув права користування нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кронкер груп» про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне йому приміщення.

Відповідно, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Кронкер Груп» про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне позивачу нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення таких позовних вимог.

В частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кронкер груп» про заборону ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 чинити ТОВ «Кронкер груп» перешкоди у користуванні належним йому майном за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звільнити належне ТОВ «Кронкер груп» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , рішення суду першої інстанції не оскаржене сторонами. Тому, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» Стеценка Андрія Вікторовича задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі від особистих речей.

В іншій частині заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Дані учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кронкер Груп», місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Марії Приймаченко, 1/27, ,

ОСОБА_1 , фактичне місце перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, місцезнаходження: 02094, м. Київ, бул. Праці, 1/1, ,

Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 02125, м. Київ, вул. Курнатовського, 7А, корпус 1, .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді