14.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/7393/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/7393/2020
Номер провадження: 2/205/249/2021
14 січня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона має повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та є непрацездатною особою, пенсіонером, хворою людиною похилого віку, та потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до покращення її матеріального становища.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.04.1975 року (а.с.7).
Згідно з довідкою Управління обслуговування громадян Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області № 7421 42 48 93 43 14 74 від 26.08.2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Дніпропетровській області, як пенсіонер і отримує пенсію, сума якої за серпень 2020 року складає 7 078 грн. 76 коп. (а.с.9).
Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗ «Дніпровський центр ПМСД № 5» ОСОБА_1 має ряд хронічних захворювань, таких як: гіпертрофічна хвороба ІІ ст.., цукровий діабет, хронічний холецистит, хронічний панкреатит, хронічний цистит та потребує постійного лікування (а.с.11).
Матеріалами справи також підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує з 27.11.2019 року пенсію за віком у розмірі 8 506 грн. 61 коп., що підтверджується довідкою Відділу опрацювання пенсійної документації № 1 Управління з питань виплати пенсій в Дніпропетровській області Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровські області (а.с.46).
Судом встановлено, що позивач та відповідач фактично зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстрована донька позивача - ОСОБА_3 . Позивачем визнано, що така дитина приймає участь у догляді позивача.
Оскільки сторона позивача наполягає на своєму скрутному матеріальному становищі та неналежному виконанні саме відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання одного із батьків, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
За правилами ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом було встановлено, що позивач є непрацездатною особою в розумінні ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 7078 грн 76 коп., яка є єдиним її доходом.
В той же час прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року 2 189 грн, з 1 липня 2 294 грн, з 1 грудня 2 393 грн.
Таким чином, розмір доходу позивача у вигляді пенсії перевищує відповідний прожитковий мінімум, що встановлений для особи.
Разом із цим, суд вказує, що отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько чи мати не потребують матеріальної допомоги.
В даному випадку, належними, достатніми та допустимими доказами у вигляді виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджено хворобливий стан позивача. Також оцінка наданих суду доказів у вигляді фіскальних чеків на придбання медичних препаратів, сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 13-25), та зіставлення таких витрат із розміром доходів позивача, дозволяє дійти висновку про доведеність критерію потребування позивачем матеріальної допомоги.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_2 та ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, суду не надано.
В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.
При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
В даному випадку позивачем визнано, що вона проживає разом із іншою дитиною донькою ОСОБА_3 , яка забезпечує позивачеві догляд та підтримку.
Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що позивач отримує систематичний дохід у вигляді пенсії який значно перевищує прожитковий мінімум для людини відповідного віку, і одночасно з цим такій стороні надається допомога з боку іншої дитини доньки ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання, оскільки остання потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до покращення її матеріального становища, а врешті позову відмовити через його необґрунтованість.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування, суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Окрім цього, у зв`язку з тим, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, а саме за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання матері, то в силу ст.141 ЦПК України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 203, 205 Сімейного Кодексу України , ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із 24 вересня 2020 року і до покращення матеріального становища ОСОБА_1 .
3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.
4. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.