Справа №: 343/2367/20
Провадження №: 2/0343/141/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Долинського районного суду із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 08 січня 1996 року між сторонами по справі було укладено шлюб.

Від шлюбу у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

У позовній заяві вказано, що на протязі останніх років їхнє сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер, хоча проживають в одному будинку, окремо ведуть господарство.

Позивач вказує на те, що за його глибоким переконанням не має потреби підтримувати сімейні відносини. Поадльша реєстрація суперечить його інтересам та інтересам сім`ї.

Так, з огляду на викладене позивач просить суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований у селі Белеїв Долинського відділу реєстрації громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис № 1.

В судове засіданні позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом із тим через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву про розгляд позовної заяви за його відсутності. Позов підтримує, просить задоволити.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавала.

На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 січня 1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано у с.Белеїв Долинського відділу реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , оригінал якого міститься у матеріалах справи.

Від вказаного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.10.2006 серії НОМЕР_2 , копія якого міститься у матеріалах справи.

Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча проживають разом, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Відповідно до ч.1 ст.21СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

На даний час ведення між ними спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Суд бере до уваги, що від відповідачки до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задоволити позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який кладений 08 січня 1996 року та зареєстрований с.Белеїв Долинського відділу реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис № 1, розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його

проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 08.05.1998 року;

Відповідачка: ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 15.01.1998 року.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький