Справа № 405/8499/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства внутрішніх справ України, Управління внутрішніх справ України в Кіровоградській області про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди, в якому просить стягнути на його користь з відповідача надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 26458 грн., допомогу на оздоровлення за 2018 рік у розмірі 16717,75 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та витрати з надання правової допомоги у справі № 404/9098/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Проходження публічної служби це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби одним з елементів припинення такої служби.

Судом встановлено, що позивач являється майором внутрішньої служби та працює заступником чергового помічника начальника слідчого ізолятора ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на публічній службі в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини між сторонами щодо виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань та допомоги на оздоровлення під час проходження публічної служби за своєю суттю є публічно-правовим спором відповідно до ст. 19 КАС України, який відноситься до справ адміністративної юрисдикції та повинен вирішуватися шляхом подання відповідного позову у порядку адміністративного судочинства. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та витрат з надання правової допомоги у справі № 404/9098/19 є похідними від вищевказаних позовних вимог.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верхового Суду, викладеними у постановах від 13.03.2019 року у справі № 757/19121/16-ц та від 16.10.2019 року у справі № 199/5048/16-ц.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, враховуючи, що Ленінський районний суд м. Кіровограда як місцевий загальний суд, що розглядає спори, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин між фізичними особами, фізичними та юридичними особами, не є належним судом для розгляду даної справи, яка за предметною юрисдикцією підсудна Кіровоградському окружному адміністративному суду за місцезнаходженням відповідача, який розглядає публічно-правові спори, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 20 КАС України, ст.ст. 19, 186, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди - відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Кіровоградського окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний