Справа № 459/134/20
Провадження № 4-с/459/31/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Демяновської Ю.Д.,

при секретарі Яковенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни,-

в с т а н о в и в:

16.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, якою просить визнати бездіяльність державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук О.В. щодо не зняття арешту, накладеного за постановою від 02.11.2021року у виконавчому провадженні №67325379 з банківського карткового рахунку боржника ОСОБА_1 , відкритого в Акціонерному Товаристві «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , що призначений для зарахування заробітної плати та грошових коштів на вказаному рахунку протиправною (незаконною); зобов`язати державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук О.В. зняти арешт, накладений постановою від 02.11.2021року у виконавчому провадженні №67325379 з банківського карткового рахунку боржника ОСОБА_1 , відкритого в Акціонерному Товаристві «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , що призначений для зарахування заробітної плати та грошових коштів на вказаному рахунку. Вимоги мотивовані тим, що в провадженні державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни перебуває виконавче провадження ВП 67325379 з виконання виконавчого листа № 459/134/20, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 01.10.2021року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором від 31березня 2008 року у розмірі 57301 долар США, що станом на 27 листопада 2020 року за офіційним курсом валют НБУ 28.44 еквівалентно 1629800,88 грн.; про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користь АТ КБ "ПриватБанк" по 10000,00 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця від 02.11.2021 року накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на рахунках у банках, в тому числі і картковий рахунок № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», на який згідно довідки №16 від 09.11.2021року з 16.06.2011року перераховувалася виключно заробітна плата.

Зазначає, що у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку для отримання заробітної плати, вона немає можливості оплачувати комунальні платежі, навчання, лікування сина, вважає, що взагалі залишилася без засобів до існування.

Її заява про зняття арешту з грошових коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк», який відкритий на її ім`я та є рахунком для виплати заробітної плати, із долученням відповідної довідки, державним виконавцем не задоволена, в зв`язку з чим просить визнати бездіяльність державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни щодо не зняття арешту, накладеного за постановою від 02.11.2021 року у виконавчому провадженні №67325379 з банківського карткового рахунку боржника ОСОБА_1 відкритого в Акціонерному Товаристві «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , що призначений для зарахування заробітної плати та грошових коштів на вказаному рахунку протиправною (незаконною) та скасувати постанову державного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме заробітну плату, що міститься на рахунку № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк».

Скаржниця в судовому засіданні 22.11.2021 року доводи скарги підтримала, зіславшись на обставини зазначені у такій, в подальшому подала письмову заяву про розгляд справи 23.11.2021 року у її відсутності та повне підтримання вимог.

22.11.2021 року державний виконавець Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) Гайдук О.В. подала відзив на скаргу, зазначивши, що на виконанні Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження АСВП №67325379 з виконання виконавчого листа №459/134/20, виданого 01.10.2021 року Червоноградським міським судом у Львівській області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №CGR0GA від 31.03.2008 року у розмірі 57301 долар США, що станом на 27 листопада 2020 року за офіційним курсом валют НБУ 28.44 еквівалентно 1629800,88 грн та 10000 грн судового збору. 02.11.2021р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано для виконання у АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПроКредит Банк", АТ "АКБ "Львів", АТ «КРЕДОБАНК», АТ "ОТП БАНК", АТ "Ідея Банк", АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "АК "Радабанк". З довідки про отримання доходів ОСОБА_1 встановлено, що боржник працює на посаді директора ВПУ №11 м. Червоноград з 07.02.2011 року згідно наказу №4-к від 04.02.2011 року по даний час та отримує дохід. В ході проведеної перевірки майнового стану та доходів боржника ОСОБА_1 встановлено, що згідно до відповідей Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими чи цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, боржник отримує дохід. 18.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на дохід боржника, яку скеровано за місцем доходу. Згідно відповіді Державної податкової служби про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб встановлено, що ОСОБА_1 отримує заробітну плату. Вказує, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. Вказує, що арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання ним заробітної плати готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу),а тому накладення арешту на грошові кошти боржника не порушує його право на отримання заробітної плати. Оскільки, ОСОБА_1 не надано підтвердження, що зазначений рахунок має спеціальний режим використання, а також відсутні квитанції про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, відсутні підстави для зняття арешту.

В судовому засідання 22.11.2021 року державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги з підстав, зазначених у відзиві.

Оскільки учасники у судове засідання 23.11.2021 року не з`явилися, в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження АСВП №67325379 з виконання виконавчого листа №459/134/20, виданого 01.10.2021 року Червоноградським міським судом у Львівській області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №CGR0GA від 31.03.2008 року у розмірі 57301 долар США, що, станом на 27 листопада 2020 року за офіційним курсом валют НБУ 28.44, еквівалентно 1629800,88 грн та 10000 грн судового збору.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.7 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

П.2 ч.2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п.3 «Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закон України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону N 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук О.В.від 02.11.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ та належать боржнику ОСОБА_1 .

Згідно довідки, виданої Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» 03.11.2021 року в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати та 28.01.2020 року відкрито рахунок № НОМЕР_4 /КР.

Із змісту постанови державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни від 02.11.2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та які належать боржнику.

Отже, АТ «Райффайзен Банк», на яке нормами ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку прийняв до виконання, що свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу, відтак у суду відсутні правові підстави визначати вказаний рахунок таким, що має спеціальний режим використання та знімати арешт з такого.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі N 905/361/19 (провадження N 12-28гс20).

Крім цього, ст.24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому доводи про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати, суд вважає необґрунтованими.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 450, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайдук Олени Володимирівни - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.11.2021 року

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська