Провадження №2/523/1084/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська універсальна товарна біржа "Центр" про визнання договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд визнати дійсним Договір №Н/96-0520 купівлі продажу нерухомого майна від 21 травня 1996 року, а саме - квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» в «Журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості», реєстраційний № Н/96-0520 від 21 травня 1996 року.

Умови договору позивач виконав в повному обсязі та передав відповідачам грошові кошти за вказану квартиру. У свою чергу, відповідачі, також, виконала умови договору, звільнила вказану квартиру.

Даний Договір був зареєстрований на біржі 22 травня 1996 року (запис в реєстровій книзі 148пр, стор.165-р. №125).

Квартира належала Відповідачам на підставі договору міни, посвідченого Першою Одеською міською нотаріальною конторою від 22 серпня 1994 року за №14-2890, зареєстрованого Одеським МЕТІ 26 серпня 1994 року, за №125, стор. 110, кн. 72, пр.

У зв`язку з зазначеним позивач вважав, що угода є укладеною та правомірною. На час укладання договору позивач та відповідачі не знали, що договір підлягає нотаріальному посвідченню, так як згідно зі ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори з купівлі-продажу будинків. На даний час позивач не може розпорядитися своєю квартирою та реалізувати свої права, як власник цієї квартири, оскільки є протиріччя в правових нормах, діючих на час укладання договору щодо необхідності його нотаріального посвідчення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, згідно яких, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, відзиву, заяв та клопотань не надала.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали Договір №Н/96-0520 купівлі продажу нерухомого майна від 21 травня 1996 року, а саме - квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» в «Журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості», реєстраційний № Н/96-0520 від 21 травня 1996 року.

Даний Договір був зареєстрований на біржі 22 травня 1996 року (запис в реєстровій книзі 148пр, стор.165-р. №125).

Квартира належала Відповідачам на підставі договору міни, посвідченого Першою Одеською міською нотаріальною конторою від 22 серпня 1994 року за №14-2890, зареєстрованого Одеським МЕТІ 26 серпня 1994 року, за №125, стор. 110, кн. 72, пр.

Умови договорусторонами виконано в повному обсязі.

Згідно ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст 15 Закону України № 1956-XII від 10.12.1991 року «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі.

Отже, за вказаним договором позивач набула права власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як встановлено судом, на даний час позивач не може розпорядитися своєю квартирою та реалізувати свої майнові права, оскільки в діючих на час укладання зазначеного договору та діючих правових нормах на даний час, є протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору.

Частиною 2 ст. 47 ЦК України та ст.ст. 224,227 ЦК УРСР(в ред. 1963 року), які діяли на час укладення договору, передбачено: - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ч.2ст. 220 ЦК України (у редакції 2014 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З матеріалів справи вбачається, що сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачу у здійсненні права власності та розпорядження його майном, яке передбачене ч.1 ст. 319 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст. 3 ЦК України та ч.1ст. 321 ЦК Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановленихКонституцією та Законом.

Згідно з ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вищезазначеного суд вважає можливим захистити права позивачів та визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо повного задоволення позовних вимог.

Вiдповiдно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збiр», від сплати судового збору звiльняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю .

Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України та згідно Закону України Про судовий збір, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259,263 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська універсальна товарна біржа "Центр" про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним Договір №Н/96-0520 купівлі продажу нерухомого майна від 21 травня 1996 року, а саме - квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» в «Журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості», реєстраційний № Н/96-0520 від 21 травня 1996 року..

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2021 року.

Суддя