Справа № 204/9025/21
Провадження № 2-д/204/16/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з судовим дорученням польського суду про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло судове доручення польського суду про вручення судових документів на території України ОСОБА_1 .

Судове доручення передано судді на розгляд 19 листопада 2021 року.

Ознайомившись з поданими документами, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

відповідно до ст. 499 ЦПК України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Договору між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, ратифікованого Законом України від 04 лютого 1994 року № 3941-ХІ «Про ратифікацію Договору між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах» громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно і без перешкод звертатися до органів іншої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні та кримінальні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови, а також здійснювати інші процесуальні дії за тих же умов, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно ст. Договору у справах, що охоплюються цим Договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої Сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної Сторони або англійську чи російську. Якщо стосовно положень цього Договору вимагається додати до документів, що пересилаються, їх переклад на мову іншої Договірної Сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений, або присяжним перекладачем однієї з Договірних Сторін.

Як вбачається з матеріалів поданого доручення, що надійшли на виконання, в ньому міститься клопотання про вручення документів у цивільній справі та підтвердження вручення, перекладені на мову запитуваної сторони, однак пакет документів, який підлягає врученню, крім рішення, оформлений лише мовою запитуючої сторони, що позбавляє суд можливості вивчити їх зміст та виконати доручення відповідно до вимог, передбачених Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства Юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54.

З аналізу наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_2 не відповідає вимогам Договору, оскільки до відповідного доручення не додано належним чином посвідченого перекладу пакета документів польського суду на українську мову, що позбавляє суд можливості встановити інформацію про виконання судового доручення на території України, що фактично унеможливлює суд встановити чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити для виконання доручення, та інших даних по суті доручення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 500 ЦПК України судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття до виконання доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_2 , що надійшли на виконання від Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), оскільки дане судове доручення не відповідає вимогам Договору між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, ратифікованого Законом України від 04 лютого 1994 року № 3941-ХІ «Про ратифікацію Договору між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах».

На підставі викладеного, керуючись Договором між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, ратифікованим Законом України від 04 лютого 1994 року № 3941-ХІІ «Про ратифікацію Договору між Україною та Польщею про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах», статтями 499, 500 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до виконання доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , що надійшли на виконання від Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Матеріали доручення повернути до Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю. Мащук