№ провадження 4-с/646/20/2021
Справа № 646/80/21
У Х В А Л А

Іменем України

25.01.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Коммунарової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок, з якого він отримує заробітну плату, зокрема вказує, що банківську картку АТ «Укрексімбанк» заблоковано (накладено арешт) на постановою державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної А.В., внаслідок чого він та його родина залишились без засобів для існування. До скарги надає копії довідок ТОВ «Інтайм-БІЗ» від 13.11.2020 року щодо наявності карткового рахунку в згаданій банківській установі, а також довідку про доходи. Тому просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної А.В. відносно примусового виконання виконавчого листа по справі № 646/6751/18 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова; визнати неправомірною та скасувати постанову винесену старшим державним виконавцем Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміною А.В., якою накладено арешт на грошові кошти карткового зарплатного рахунку ОСОБА_1 в АТ «Укрекісмбанк».

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представниця відділу державний виконавець Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляміна А.В. до суду не з`явилася, електронною поштою надіслала відзив на скаргу, в якому заперечила щодо задоволення скарги. Зазначила, що скаржник не надав доказів звернення до відділу ДВС з заявою про зняття арешту з рахунку АТ «Укрексімбанк», також не надав довідку з АТ «Укрексімбанк», якою міг підтвердити, що на рахунок відкритий в цьому банку зараховуються заробітна плата та інші кошти на рахунок не надходять.

Стягувач ОСОБА_2 до суду не з`явився, з невідомих причин, про розгляд скарги повідомлявся, шляхом направлення судової повістки.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено ч. 1 ст. 447 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03.07.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_2 .

На виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харків було видано виконавчий лист №646/6751/18, та відповідно до постанови від 17.09.2019 відкрито виконавче провадження № 60070045 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 186 947, 68 грн.

30.09.2019 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та надіслана до бухгалтерії ТОВ «Інтайм-БІЗ».

30.10.2020 від АТ «Укрексімбанк» на адресу відділу ДВС надійшло повідомлення про відкриття рахунку фізичної особи - боржника ОСОБА_1

02.11.2020 державним виконавцем винесена постанова старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляміної А.В. про арешт коштів боржника. При цьому, в постанові про арешт коштів боржника зазначено: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (ч. 7 ст. 18 цього Закону).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника). Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Таким чином, на законодавчому рівні не встановлено заборони чи будь-якого обмеження щодо накладення арешту на заробітну картку боржника.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник, звертаючись до Красноградського ВДВС із проханням про зняття арешту з його рахунку, що відкритий в АТ «Укрексімбанк», не надав останньому документи на підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на такому рахунку, заборонено законом.

Крім того, на момент звернення боржника зі скаргою на рішення державного виконавця, інформації від АТ «Укрексімбанк» щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я боржника, до державного виконавця не надходило.

Отже, державний виконавець на момент звернення боржника до суду не мав передбачених законом підстав для зняття арешту з рахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що постанова про арешт коштів боржника від 02.11.2020 винесена старшим державним виконавцем правомірно, в межах її повноважень та при наявності для того законних підстав, порушень в діях державного виконавця суд не вбачає, з огляду на що приходить до висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника на зарплатному картковому рахунку, заінтересована особа - Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляміна А.В., стягувач - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харків.

Текст ухвали виготовлений та підписаний 25.01.2021.

Суддя Шелест І.М.