Єдиний унікальний номер 243/482/20
Номер провадження 22-ц/804/2751/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

представника позивача адвоката Шевченко С. А.,

представника відповідача адвоката Поляцько О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 243/482/20 за позовом Приватного підприємства «Аріда» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Таскомбанк», про відшкодування збитків, з апеляційною скаргою позивача Приватного підприємства «Аріда» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2021 року (суддя першої інстанції Сидоренко І.О. ),-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року Приватне підприємство «Аріда» (далі ПП «Аріда») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Таскомбанк», про відшкодування збитків.

Позов обґрунтований тим, що ПП «Аріда» на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 2013 року є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дане приміщення є вбудовано-прибудованим до житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власницею квартири АДРЕСА_2 у зазначеному будинку, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 серпня 2013 року. Квартира відповідача розташована на другому поверсі житлового будинку. ОСОБА_1 зробила самочинну реконструкцію своєї квартири, облаштувавши замість вікна своєї квартири двері на кришу належного позивачу приміщення.

Протягом 2016-2017 років, мешканці квартири АДРЕСА_3 зі своїми гостями на даху приміщення, яке належить ПП «Аріда», проводили вечірки, свята, внаслідок чого було пошкоджено рубіроїдне покриття криши, яка втратила гідроізоляційні властивості і після дощу вода з даху почала потрапляти в приміщення та завдавати шкоду.

Протягом 2016 року та першої половини 2017 року позивач здійснював поточний ремонт пошкодженого покриття. 27 червня 2017 року комісією в складі ОСОБА_2 голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнолія-Центр», яке обслуговує будинок АДРЕСА_1 , представника ПП «Аріда» Гречко Е.В., представника орендатора нежитлового приміщення Гунченко О.Д. та представника ТОВ «СБК» Власенко С.І., провели обстеження даху зазначеного нежитлового приміщення та склали акт, відповідно до висновків якого було встановлене пошкодження 168 кв.м. (80 % загальної площі) покрівлі даху приміщення, належного ПП «Аріда», внаслідок самочинного використання даху приміщення та порушення його цільового використання власниками квартири АДРЕСА_3 , які виходили на дах та проводили на ній вечірки та свята. Також комісія вирішила, що ремонт даху можливо зробити замінивши покрівлю даху.

Починаючи з 2017 року ПП «Аріда» неодноразово письмово зверталось до відповідача із заявами про відновлення попереднього стану, пошкодженого нею даху приміщення, однак поштові листи повертались не отриманими.

ПП «Аріда» звернулось до ПП «Рестро» м. Слов`янська, яке розробило зведений кошторисний розрахунок вартості ремонтних робіт. Відповідно до наведеного розрахунку, підприємство здійснило купівлю матеріалів для ремонту у розмірі 43 170 грн. 54 коп. та оплатило послуги з відновлювального ремонту у розмірі 38 810 грн. 00 коп., тобто на загальну суму 81 980 грн. 54 коп. Просило суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вказаному розмірі та судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог ПП «Аріда» до ОСОБА_1 , третя особа: АТ «Таскомбанк», про відшкодування збитків відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ПП «Аріда» в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд не спростував факт пошкодження покрівлі приміщення, належного позивачу, саме мешканцями квартири, належній відповідачу, який встановлений актом від 27 червня 2017 року, а відповідач ОСОБА_1 не спростувала презумпцію своєї вини. Суд не врахував, що згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Наголошує, що відповідно акту обстеження від 27 червня 2017 року встановлена шкода, її об`єм, а також осіб, винних у заподіюванні шкоди мешканців квартири АДРЕСА_4 . Розмір шкоди також підтверджений позивачем під час розгляду справи. За таких обставин, суд дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа АТ «Таскомбанк» процесуальним правом на подання письмового відзиву не скористалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ПП «Аріда» адвокат Шевченко С. А. наполягав на доводах апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представника відповідача адвокат Поляцько О.Ю. проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ПП «Аріда» не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9501309 від 17 вересня 2013 року, приміщення магазину, загальною площею 194,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ПП «Аріда» на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 17 вересня 2013 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. (а.с. 14)

Відповідно Акту обстеження, складеного 27 червня 2017 року комісією у складі голови правління ОСББ «Магнолія-центр» Леус В.М., представника ПП «Аріда» Гречко Е.В., представника орендатора заступника директора Гунченко О.Д., представника ТОВ «СБК» - директора Власенко С.І., було встановлено пошкодження покрівлі приміщення площею 168 кв.м., що становить 80% загальної площі покрівлі приміщення. Вказані пошкодження полягають у продавлюванні покрівлі ногами людини, ніжками стільців та столів, а також іншими предметами (пляшки, скло). Згідно з текстом наведеного Акту, пошкодження спричинені внаслідок виходу жильців квартири АДРЕСА_3 , які використовували дах належного позивачу приміщення у власних цілях (проведення вечірок, свят тощо). Причиною пошкодження покрівлі вбудовано-прибудованого приміщення стало її самовільне використання із порушенням її цільового призначення вказаними громадянами. Отже, при обстеженні комісія дійшла до висновку щодо необхідності проведення ремонту силами спеціалізованої будівельної організації з повною заміною покрівельного покриття площею 168 кв.м (а.с. 15).

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується копією зазначеного Договору, посвідченого 22 серпня 2013 року, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8380492 від 22 серпня 2013 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 189721897 від 21 листопада 2019 року (а.с. 11).

Відповідно до Дефектного акту на ремонтні роботи, складеного згідно умов виконання робіт ДСТУ-Н Б Д.2.4-21:2012 табл.Б1, об`єм ремонтно-будівельних робіт з відновлення покрівельного покриття приміщення по АДРЕСА_1 , яке належить ПП «Аріда» складається з: розбирання 168 кв.м. покриттів покрівлі з рулонних матеріалів в 1-3 шари; розбирання 16,2 кв.м. покритті покрівлі з рулонних матеріалів в 1-3 шари (примикання); розбирання 70 кв.м. стяжок; навантажання 1,5 т сміття вручну; перевезення 1,5 т сміття до 10 км; улаштування 70 кв.м. цементної вирівнювальної стяжки; готування 2,14 куб.м. цементних розчинів, марки 100; улаштування 168 кв.м. покрівель рулонних з матеріалів, що наплавляються, із застосування газопламеневих пальників, в два шари; улаштування 54 м примикань висотою 400 мм з рулонних покрівельних матеріалів до цегляних стін і парапетів із застосуванням газопламеневих пальників з наклеюванням стрічки типу «Екобіт»; розбирання 7,2 кв.м. плит стельових в каркасі стелі «Армстронг»; укладання 7,2 кв.м. плит стельових в каркас стелі «Армстронг» (а.с. 33).

Як вбачається з прибуткових накладних № 76 від 18 червня 2018 року, № 75 від 31 травня 2018 року, № 59 від 01 липня 2017 року, № 102 від 05 липня 2017 року, Приватним підприємством у ФОП ОСОБА_3 придбано будівельні матеріали на загальну суму 7050,00 грн. з ПДВ (а.с. 37-40)

Зазначені будівельні матеріали оплачені ПП «Аріда», що підтверджується платіжним дорученням № 44 від 19 червня 2017 року на суму 11000,00 грн., заключною випискою за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2017 року за поточним рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (а.с. 41-42).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ПП «Аріда». При цьому суд виходив з того, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, не підтверджують в повній мірі заподіяння мешканцями квартири, власником якої є відповідач, пошкоджень покрівельного матеріалу, позивачем не доведено виникнення деліктного зобов`язання відповідача перед позивачем, стороною позивача не наведено обґрунтування та не доведено необхідність виконання ремонтно-будівельних робіт у вказаних ним обсягах.

Колегія суддів в цілому погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Позовні вимоги ПП «Аріда» стосуються відшкодування збитків, які позивач поніс внаслідок пошкодження покрівлі приміщення, належного позивачу, мешканцями квартири, належної відповідачу. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на положення ст. 1166 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом,та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1 та 5 ст. 81 ЦПК України).

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками визначаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Водночас зі змісту ч. 2 ст. 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Подібні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 61/8496/15-ц, провадження № 14-154цс19.

Вирішуючи спір по суті справи, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, прийняв до уваги докази позивача про розмір спричиненої шкоди, врахував відсутність доказів спричинення шкоди за участю відповідача або інших осіб, внаслідок неправомірних дій яких відповідач має нести відповідальність як власник квартири АДРЕСА_3 , встановивши можливість безперешкодного потрапляння на покрівлю приміщення по АДРЕСА_1 інших осіб шляхом подолання цегляної стіни та гаражів, які межують з приміщенням позивача, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову із дотриманням норм матеріального права та з урахуванням фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Апеляційний суд у судовому засіданні намагався з`ясувати питання щодо строку експлуатації рубіроїдного покриття, що було замінено на даху приміщення, яке належить ПП «Аріда», проте відповідної інформації представник позивача не мав.

На думку колегії суддів судове рішення, що переглядається в апеляційному порядку, є достатньо мотивованим, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу, дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, та вирішив спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів.

При цьому апеляційним судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Аріда» залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська