Дата документу 12.11.2021
Справа № 334/5032/21
Провадження № 2/334/3352/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 листопада 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Коломаренко К.А., при секретарі Фарзаєвій К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення, центрального постачання гарячої води (підігріву питної води), -

ВСТАНОВИВ:

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення, центрального постачання гарячої води (підігріву питної води), обґрунтовуючи вимоги тим, що концерн «Міські теплові мережі» у період з жовтня 2016 року по грудень 2020 року надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі, на загальну суму 41913,21 грн., споживачами за вказаний період не здійснено жодної оплати.

Станом на 14.07.2021 року сума заборгованості за вказаний період складає 41913,21 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати по сплаті судового збору, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30.09.2021 року було залишено позовну заяву без руху, зважаючи на те, що після відкриття провадження по справі було встановлено, що позовна заява містить недоліки, які перешкоджають вирішенню справи по суті.

07.10.2021 року на адресу суду від представника позивача Концерну «Міські теплові мережі» надійшла заява про усунення недоліків в позовній заяві згідно ухвали суду від 30.09.2021 та клопотання про виключення неналежних відповідачів в справі.

Відповідно до ч. 1ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 51 ЦПК України після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Позивачем у заяві про усунення недоліків в позовній заяві згідно ухвали суду від 30.09.2021 та клопотання про виключення неналежних відповідачів в справі не наведено підстав та обставин, які б свідчили що він не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) зробила висновок, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

З урахуванням змісту клопотання про виключення неналежних відповідачів, яке міститься в заяві про усунення недоліків в позовній заяві згідно ухвали суду від 30.09.2021, суд розцінює його як заяву про зміну предмета позову.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 49 ЦПК України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання відбулось 30.09.2021 року. За таких підстав суд вважає за необхідне залишити заяву позивача про усунення недоліків в позовній заяві згідно ухвали суду від 30.09.2021 в частині клопотання про виключення неналежних відповідачів в справі без розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.10.2021 року продовжено розгляд справи, призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлені у встановленому законом порядку, про що матеріали справи містять поштові відправлення про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 30.09.2021 року, які повернулись на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», та реєстр на відправлення простої пошти за 26.10.2021 про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 12.11.2021. Також про розгляд справи повідомлялись шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик в судові засідання, призначені на 02.09.2021, 30.09.2021 та 12.11.2021 року. Про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Вказані обставини є загальновідомими у межах міста, а відтак не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи.

Отже, Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, яка надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.

Централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України від «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.

Статтею 68 ЖК України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача послуги оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 03.08.2021, яка надана на запит суду (а.с. 14).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 04.08.2021 вих. 04-47/4907, яка надана на запит суду (а.с. 15).

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20.03.2003 по теперішній час, що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 04.08.2021 вих. 04-47/4906, яка надана на запит суду (а.с. 16).

Разом з заявою позивача про усунення недоліків в позовній заяві згідно ухвали суду від 30.09.2021 та клопотання про виключення неналежних відповідачів у справі, концерном «МТМ» надано до суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.09.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до статей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017) не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 , яка померла раніше дати відкриття провадження у справі. За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Договір купівлі-продажу теплової енергії між сторонами не укладався, а для проведення розрахунків по оплаті послуг було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 до 30.04.2019 року, та НОМЕР_3 з 01.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

З позовної заяви та доданих до неї довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розрахунку суми позову, випливає, що загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавалися Концерном «МТМ» за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2016 по 31.12.2020 складає 41913,21 грн., яку нараховано з розрахунку 1 особи (а.с. 8).

Судом встановлено, що на момент виникнення заборгованості та увесь час, за який нараховано заборгованість, відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована за іншою адресою, а відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла в 2015 році.

Отже, із наявних у розпорядженні суду доказів достовірно встановлено, що за адресою надання послуг, а саме: АДРЕСА_1 , із кола зазначених Концерном «МТМ» відповідачів, у період виникнення заборгованості, був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті цієї ж статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідачами не спростовано факт надання позивачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 .

Під час складання та подання позову позивачем не враховано ті обставини, що один із відповідачів не зареєстрований у квартирі, до якої надавалися послуги згідно заявлених позовних вимог, а один помер, позовні вимоги у ході судового розгляду справи не змінював.

Відповідно до матеріалів справи нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2016 по 31.12.2020 здійснювалось з розрахунку проживання за адресою АДРЕСА_1 однієї особи.

За таких обставин, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з центрального опалення, центрального постачання гарячої води (підігріву питної води).

Позов Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_5 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: №11030127, ІПН: 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, центрального постачання гарячої води (підігріву питної води) за період з жовтня 2016 року по грудень 2020 року в розмірі 41913,21 гривень (сорок одну тисячу дев`ятсот тринадцять гривень 13 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_6 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Ленінського районного суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.