Провадження № 2/369/565/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Приймак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 у розмірі 5000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.04.2019 у справі № 606/2620/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 10000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що станом на момент розгляду справи № 606/2620/18 він проживав за кордоном, працював в Університеті Каліфорнії м. Сан Дієго Сполучених Штатів Америки згідно програми обміну спеціалістами. Фінансова підтримка для учасників програми щорічно становила 56000,00 доларів США. Вказані обставини було враховано судом апеляційної інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання дитини.

Проте, наразі ОСОБА_3 повернувся жити в Україну, є фізичною особою-підприємцем, має нерегулярний та мінливий дохід. Позивач вказує, що його сукупний дохід після повернення до України істотно зменшився, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 15.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено учасникам процесу строки на подачу до суду заяв по суті справи.

Ухвалою від 19.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та постановлено перейти до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ОСОБА_2 заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначає, що вони є необґрунтованими, безпідставними, відповідачем не надано суду будь-які докази на підтвердження зміни матеріального становища, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.04.2019 у справі № 606/2620/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.01.2019 змінено, зменшивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з 16000,00 грн до 10000,00 грн. Таким чином з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 10000,00 грн щомісячно, починаючи з 16.11.2018 та до досягнення дитиною повноліття. При ухваленні судом рішення було враховано фінансові можливості ОСОБА_1 , а саме те, що останній, згідно звіту про прибутки, виданого Каліфорнійським університетом за червень - жовтень 2018 року, має чистий дохід в середньому 3600 доларів США за вирахуванням податкових зобов`язань та обов`язкових платежів.

Згідно листа Університету Каліфорнії у м. Сан Дієго, ОСОБА_1 20.12.2019 звільнився з означеного університету.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № , ОСОБА_1 з 25.07.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Останній перебуває з 03.01.2020 на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується копією витягу від 15.01.2020 з реєстру платників єдиного податку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що матеріальний стан ОСОБА_1 погіршився. Факт того, що позивач наразі проживає в Україні та є фізичною особою-підприємцем, не свідчить про те, що його фінансове становище змінилось.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів на утримання спільної дитини сторін, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 180-184, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суде не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук