АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

м. Чернівці

справа № 725/3593/19

провадження 822/1007/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

за участю ОСОБА_1 ,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідачі: квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради,

апеляційна скарга квартирно експлуатаційного відділу м.Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 травня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Піхало І.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі КЕВ м. Чернівці) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до ордеру від 11 листопада 1993 року № 748 ОСОБА_5 , як працівнику Міністерства оборони СССР, та членам її сім`ї була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Після вселення в житлове приміщення нею укладено договір найму з обслуговуючою організацією будинку ПП «Житлосервіс».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Приватизацію квартири за життя не здійснила.

Рішенням Чернівецької міської ради від 30 жовтня 2018 року № 580/22 особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 переоформлено на ім`я позивача ОСОБА_2 . Позивачі зареєстровані за вказаною адресою.

Вказували, що з метою оформлення права власності, в порядку приватизації на квартиру, звернулись до Департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради та їм стало відомо, що вказана квартира не належить територіальній громаді м. Чернівці, а житловий будинок АДРЕСА_2 побудовано за кошти Міністерства оборони України.

Зазначають, що при зверненні із заявою до КЕВ м. Чернівці щодо оформлення передачі у приватну (спільну часткову) власність квартири позивачі отримали відмову, оскільки вищевказаний будинок не перебуває на балансі КЕВ м. Чернівці.

Вважають, що КЕВ м. Чернівці безпідставно та незаконно відмовив їм в оформленні права власності на квартиру.

Просили суд: визнати протиправним та скасувати рішення КЕВ м. Чернівці від 12 червня 2019 року №1629 щодо відмови передати в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за позивачами право на приватизацію вказаної квартири; зобов`язати КЕВ м. Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України вжити заходів щодо приватизації квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 травня 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до КЕВ м. Чернівці, Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення КЕВ м. Чернівці №1629 від 12 червня 2019 року щодо відмови ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано КЕВ м. Чернівці, як орган приватизації, вжити заходів щодо приватизації ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 , згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року.

У задоволенні частини позовних вимог до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КЕВ м. Чернівці, то позивачі правомірно звернулись до відповідача КЕВ м.Чернівці із заявою щодо безоплатної приватизації квартири. Саме КЕВ м.Чернівці наділений правом створити уповноважений орган з приватизації квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, а тому позовні вимоги до КЕВ м.Чернівці є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, суд виходив з того, що будинок АДРЕСА_2 перебуває у повному господарському віданні або оперативному управлінні КЕВ м. Чернівці, а тому КЕВ м.Чернівці є належним відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі квартирно експлуатаційний відділ м.Чернівці просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував, що суд будинок АДРЕСА_2 не перебуває ані у господарському віданні, ані в оперативному управлінні КЕВ м. Чернівці, а тому відповідач не має повноважень щодо вирішення питання про приватизацію вказаної квартири відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та не порушує права позивачів на приватизацію.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

ОСОБА_5 , як працівнику Міністерства оборони СССР, та членам її сім`ї, на підставі ордеру від 11 листопада 1993 року № 748, була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 уклала договір найму з обслуговуючою організацією будинку приватного підприємства «Житлосервіс».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 липня 2018 року, актовий запис № 1481.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна відомості про квартиру АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до довідки Департаменту ЖКГ Міськради від 24 листопада 1998 року, житловий будинок АДРЕСА_2 , побудовано за кошти Міністерства оборони України та знаходиться на балансі Чернівецької КЕВ району.

Згідно з довідкою приватного підприємства «Житлосервіс» від 15 вересня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На запит адвоката позивачів Департамент ЖКГ Чернівецької міської ради надав письмову інформацію від 04 березня 2019 року № 03/01-18/841, про те, що квартира АДРЕСА_1 не належить на праві власності територіальній громаді м. Чернівці.

Рішенням Чернівецької міської ради від 30 жовтня 2018 року № 580/22 особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 переоформлено на ім`я ОСОБА_2 .

Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів прийнято рішення № 103/5 від 22 лютого 1996 року, яким затверджено графік прийому-передачі будинків відомчого підпорядкування у власність міської ради народних депутатів. Будинок АДРЕСА_2 включено у даний графік для прийому-передачі на 1997 рік.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів від 17 березня 1998 року №239/6 скасовано рішення виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів від 22 лютого 1996 року №103/5 та затверджено новий графік прийому-передачі житла відомчого підпорядкування на 1998-2000 роки. Згідно з вищевказаним графіком спірний будинок планувалося прийняти у власність територіальної громади у 1998 році.

Відповідно до довідки, яка видана Архівним відділом Чернівецької міської ради від 07 квітня 2021 року №82 встановлено, що в архівних документах виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів рішення про прийняття у власність міської ради депутатів від КЕЧ району будинку АДРЕСА_2 за 1996-1998 року не виявлено.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частинами третьою, п`ятою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ (частина друга статті 1 Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначено Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року N 1 "Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України" передбачено, що обов`язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

Право особи на передачу у приватну власність житла органами приватизації може бути обмежено тільки на підставах, встановлених законом.

Згідно з частиною 10 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 було затверджено Положення, яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформляються згідно з процедурою, визначеною цим Положення, в тому числі й рішення органу приватизації.

Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" і Положення встановлюють порядок передачі квартир у приватну власність, згідно з яким наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого оформити відповідне свідоцтво.

Частинами першою-четвертою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , як працівнику Міністерства оборони СССР, та членам її сім`ї на підставі ордеру від 11 листопада 1993 року № 748 була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у вказаній квартирі.

Будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КЕВ м. Чернівці.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме відповідач - КЕВ м. Чернівці наділений правом створити уповноважений орган з приватизації квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, а тому позивачі правомірно звернулись з вимогою саме до КЕВ м. Чернівці про вжиття заходів щодо приватизації квартири.

З огляду на те, що на спірну житлову площу окрім позивачів, ніхто не претендує, квартира АДРЕСА_1 є єдиним об`єктом нерухомого майна, позивачі вселилися у житло на законних підставах і протягом тривалого часу (з 1993 року) добросовісно використовують квартиру як єдине житло, а тому суд зробив правильний висновок про захист їх житлових прав.

Невжиття відповідачем заходів щодо приватизації квартири порушує прав позивачів, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 200/18858/16-ц,

Щодо доводів апелянта про те, що будинок АДРЕСА_2 не перебуває у господарському віданні та в оперативному управлінні КЕВ м. Чернівці, а тому вони не мають повноважень вирішувати питання щодо приватизації вказаної квартири, то слід зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів прийнято рішення № 103/5 від 22 лютого 1996 року, яким затверджено графік прийому-передачі відомчого житлового фонду у власність міської ради народних депутатів. Будинок АДРЕСА_2 включено у даний графік на 1997 рік. В подальшому, вказане рішення скасовано та затверджено новий графік прийому-передачі житла відомчого підпорядкування на 1998-2000 роки. Згідно з таким графіком спірний будинок планувалося прийняти у власність міської ради у 1998 році.

Як встановлено матеріалами справи на час розгляду справи вказаний будинок у власність Чернівецької міської ради не передано та знаходиться на балансі КЕВ м.Чернівці. Засновником КЕВ м.Чернівці є Міністерство оборони України.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (за згодою відповідних органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності») належить до компетенції Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

Тобто спірна квартира належить на праві оперативного управління (знаходиться на балансі) КЕВ м. Чернівці, засновником якого є Міністерство оборони України.

Матеріали справи не містять доказів передачі КЕВ м. Чернівці спірної квартири у комунальну власність, а тому вказані доводи є безпідставними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 483/183/19.

Також суд першої інстанції правильно зазначив про те, що оскільки будинок АДРЕСА_2 перебуває в повному господарському віданні або оперативному управлінні КЕВ м. Чернівці, тому позовні вимоги до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради не підлягають задоволенню.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального й процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу квартирно експлуатаційного відділу м.Чернівці Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови- 26 листопада 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак