Справа № 621/604/20
Провадження № 2/635/165/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

28 січня 2021 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у спрощеному провадженні в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 17 травня 2016 року в розмірі 15947,52 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 17 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» з заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № від 17 травня 2016 року на отримання кредиту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява № від 17 травня 2016 року разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» складає між ними кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору № від 17 травня 2016 року відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі, у строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 15947,52 гривень. 30 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 17 травня 2016 року в сумі 15947,52 гривень з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6421,19 гривень; сума заборгованості за відсотками в розмірі 1,20 гривень; сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в розмірі 5244,01 гривень; пеня в розмірі 4281,12 гривень. Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору № від 17 травня 2016 року, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконала свої зобов`язання, жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора не здійснила, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2020 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 17 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надав відповідачу кредит у розмірі 8562,24 гривень, зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 3,00% від суми кредиту; річних процентів у розмірі 0,01% від суми боргу за договором на строк 24 місяці, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі, у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до умов кредитного договору № від 17 травня 2016 року відповідач зобов`язалася сплатити пеню у розмірі 0,3% від загальної суми прострочення щоденно.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява № від 17 травня 2016 року разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» складає між ним та останнім кредитний договір.

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № від 17 травня 2016 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, про що свідчать платіжні доручення № І82184206 від 17 травня 2016 року, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 30 липня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 15947,52 гривень з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6421,19 гривень;

- сума заборгованості за відсотками в розмірі 1,20 гривень;

- сума заборгованість за щомісячними процентами в розмірі 5244,01 гривень,

- сума заборгованості за пенею в розмірі 4281,12 гривень, яка підтверджена розрахунком

заборгованості за кредитним договором №№ від 17 травня 2016 року.

Також судом встановлено, що 30 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 17 травня 2016 року, про що свідчать дані витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30 липня 2018 року.

Також суду надано: Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» в редакції від 30 березня 2015 року, затверджених наказом генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 6 від 08 травня 2015 року; довідка ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» вих. №2694247-SG від 31 жовтня 2018 року; повідомлення про відступлення права вимоги на адресу відповідача (вих. №002763573 від 07 серпня 2018року); повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № від 17 травня 2016 року та включення персональних даних ОСОБА_1 до бази персональних даних на адресу відповідача (вих. №002763573-1 від 07 серпня 2018 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника № від 17 травня 2016 року, підписаній відповідачем встановлені щомісячні проценти за користування кредитом у розмірі 3,00% від суми кредиту; річні проценти у розмірі 0,01% від суми боргу за договором та відповідальність у виді пені за порушення зобов`язання у розмірі 0,3% від загальної суми прострочення, щоденно.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 17 травня 2016 року підлягають задоволенню, при цьому враховує, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у добровільному порядку; у заяві ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 17 травня 2016 року між сторонами кредитного договору досягнуто домовленості щодо сплати річних процентів в розмірі 0,01%; щомісячних процентів в розмірі 3,00%; пені в розмірі 0,3% за несвоєчасне погашення кредиту; при цьому, відповідно до абз. 2 та 3 прикінцевих положень кредитного договору № від 17 травня 2016 року, умови договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту/кредитів, позичальнику роз`яснені та зрозумілі, відповідач ознайомилася з кредитним договором до його укладення і була згодна з усіма його умовами, про що свідчить підпис останньої.

Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № від 17 травня 2016 року не виконала, тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до платіжного доручення № 2114 від 18 лютого 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 549, ст. 551, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 17 травня 2016 року в розмірі 15947 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30; фактична адреса: Київська область, місто Бровари, вулиця Лісова, будинок 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22 листопада 2006 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 28 січня 2021 року.

Суддя О.М. Пілюгіна