Справа № 226/1303/20

ЄУН № 226/1303/20
Провадження №2/226/6/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

секретаря Тіссен О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідачів Мощінської Н.В., Гули І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області в порядку спрощеного повадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим до початку судового розгляду, до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про захист прав споживача. В обгрунтування позову вказала, що згідно рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.04.2020 про зміну договору найму жилого приміщення її визнано наймачем квартири АДРЕСА_1 замість попереднього наймача. Так як квартира була відключена від електропостачання, вона, ставши її наймачем, 25 квітня 2020 звернулася до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та Покровського центру обслуговування клієнтів АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з заявами про відновлення електропостачання в квартиру АДРЕСА_1 та укладення з нею, як з наймачем, відповідних договорів, додавши до заяв необхідні для цього документи: копію рішення виконавчого комітету про визнання її квартиронаймачем, копію паспорту та відомості про РНОКПП, проте їй у цьому було відмовлено. Відповідач ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», не надавши згоди на відновлення електроживлення квартири, послався на відсутність договірних відносин між нею та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», рекомендувавши їй звернутися з цього питання до Покровського Центру обслуговування клієнтів «ДТЕК Донецькі електромережі», а той, в свою чергу, для укладання з нею договірних відносин зажадав від неї попередньої сплати заборгованості на суму 51118,91грн, яка рахується за вказаною квартирою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що утворилася у зв`язку з порушенням правил користування електроенергією, надавши їй для сплати заборгованості 11 квитанцій, виписаних на ім`я її батька ОСОБА_3 , та одну квитанцію на сплату заборгованості, виниклої за споживачем ОСОБА_4 за відкритим на його ім`я особовим рахунком № НОМЕР_2 за адресою: Покровськ, вул.Шосейна,29, на суму 555,20грн., до якої вона жодного відношення не має.

Зазначаючи на те, що відповідачі не мали права відмовляти їй у відновленні електроживлення та укладанні договорів, позивачка просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» укласти з нею договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, посилаючись на те, що Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», вимагаючи від неї оплати неналежних їй боргів, як умови укладання договірних правовідносин, діяло без відповідних на те правових підстав та всупереч засадам добросовісності, розумності і справедливості, позивач просить суд визнати його підприємницьку практику агресивною та стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач і її представник вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Представники відповідачів проти заявлених вимог заперечували, вважаючи їх не обгрунтованими і безпідставними.

Обгрунтовуючи свою позицію, представник АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Мощінська Н.В. суду пояснила, що позивач дійсно зверталася до Покровського Центру обслуговування клієнтів АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з питання укладення з нею договору розподілу електричної енергії у зв`язку з визнанням її наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради. Разом з тим, ні ордеру, ні договору найму житлового приміщення на підтвердження того, що саме вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.04.2020 №139 про визнання її наймачем замість померлого ОСОБА_5 , як того вимагають ст.61 ЖК України та ст.811 ЦК України, позивач в порушення вимог п.2.1.7 ПРРЕЕ до заяваи-приєднання до Договору споживача не надала, що виключає укладення з нею договору. Крім цього, представниками Покровського ЦОК було з`ясовано, що особовий рахунок № НОМЕР_1 на вказану квартиру відкрито на ім`я батька позивача - ОСОБА_3 , за яким за вказаною адресою рахується непогашена заборгованість за послуги з електропостачання. Так як позивач у вказаному житловому приміщенні зареєстрована на момент утворення заборгованості, з 24.02.2005, вона, як член сім`ї боржника, відповідно до ст.64 ЖК України має нести солідарну з наймачем майнову відповідальність, що випливає з договору найму, тому їй і було запропоновано погасити заборгованість по рахункам ОСОБА_3 , а рахунок на сплату заборгованості на ім`я ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 їй було надано помилково. Ненадання позивачем договору найму житлового приміщення та несплата заборгованості послугували тому, що договір розподілу електричної енергії з нею укладено не було. Вважаючі такі дії правильними, представник АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» просила відмовити у задоволенні позову.

Представник ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» Гула І.О., не визнаючи позовні вимоги, суду підтвердив, що 25.04.2020року позивач ОСОБА_1 зверталася до компанії постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» з заявою щодо укладення з нею договору постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку зі зміною договору найму на вказану квартиру на її ім`я. Для вирішення зазначеного питання було з`ясовано, що особовий рахунок на вказану квартиру № НОМЕР_1 оформлено на ім`я ОСОБА_5 дідуся позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що договірні відносини між позивачем і розподільчою компанією АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» належним чином не оформлені. Так як документів на підтвердження наявності договору з оператором системи розподілу (передачі), який передує укладенню договору про постачання електричної енергії, позивач електропостачальнику не надала і з заявою-приєднанням до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» також не зверталася, елетропостачальник не міг укласти з нею договір відповідно до п.3.2.10 розділу ІІІ ПРРЕЕ та відновити електропостачання, у зв`язку з чим вважав, що вимоги позивача заявлені до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» передчасно та що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» не є належним відповідачем. У зв`язку з цим у задоволенні вимог, заявлених до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», просив відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (до шлюбу Пятихатка) на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради №139 від 15.04.2020 визнана за згодою повнолітніх членів сім`ї наймачем жилого приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 замість померлого дідуся ОСОБА_5 (а.с.7). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади Мирноградської міської ради, позивач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за вказаною адресою з 254.02.2005 по теперішній час (а.с.8).

25.04.2020 позивач за допомогою поштового зв`язку звернулася до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (місце розташування м.Маріуполь, бульвар Шевченка,62) з заявою про укладення з нею договору на постачання електроенергії та відновлення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , надавши, крім заяви, копію рішення №139 від 15.04.2020 про зміну наймачата копію паспорта. Згідно повідомлення, надісланого на електронну поштову скриньку позивача, її заява прийнята до розгляду і зареєстрована під №3203 від 28.04.2020 (а.с.10).

Згідно письмової відповіді ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» від 15.05.2020 №4/2887 на заяву позивача про підключення електропостачання відповідач повідомив, що за наданою Покровським ЦОК інформацією договірні відносини між позивачем та ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відсутні та зазначив в листі умови, визначені п.3.1.6 ПРРЕЕ, за яких шляхом подачі споживачем електропостачальнику заяви-приєднання здійснюється постачання електричної енергії.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 підтвердив, що з заявою-приєднанням позивач до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» не зверталася, що було заперечено позивачем і на підтвердження цього надано суду копію заяви про приєднання з 01.05.2020 до умов договору про постачання електричної енергії без відмітки про її прийняття відповідачем (а.с.49). Інформації щодо прийняття рішення за вказаним зверненням сторонами суду не надано.

25.04.2020 на адресу відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» - Покровський центр з обслуговування клієнтів (місце розташування м.Покровськ, вул.Добролюбова,6) позивачем також поштовим зв`язком була направлена заява про укладення з нею договору на постачання електроенергії та відновлення електропостачання у квартирі АДРЕСА_1 , наймачем якої вона стала на підставі рішення виконкому від 15.04.2020 №139, доданого разом з копією паспорта до заяви (а.с.13).

29.04.2020 у відповідь на звернення позивача щодо укладення договірних відносин на її електронну адресу надійшов лист з Покровського ЦОК, яким їй було запропоновано сплатити заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на квартиру АДРЕСА_1 , та надіслано 11 квитанцій на сплату заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яка випливає з порушення правил користування електроенергією, та одну квитанцію на сплату заборгованості, виписану на ім`я ОСОБА_4 , за особовим рахунком НОМЕР_2 , відкритим за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 555,20грн., на загальну суму 51118,91грн. (а.с.14-20).

Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Мощінська Н.В. суду пояснила, що заборгованість, сплата якої вимагалася від позивача, утворилася за особовим рахунком, відкритим на ім`я батька позивача ОСОБА_3 , у зв`язку з порушенням правил користування електричною енергією.

Ухвалою суду від 25.06.2020року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 розгляд справи було відкладено з метою урегулювання спору в добровільному порядку, і судове засідання було призначено на 13.07.2020року.

08.07.2020року Покровським ЦОК ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на врегулювання спору за адресою позивача: АДРЕСА_1 було встановлено однофазний електромеханічний прилад обліку електроенергії, що підтверджується актом №177294 від 08.07.2020 (а.с.40).

13.07.2020року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 судовий розгляд у зв`язку з недосягненням на вказану дату мети врегулювання спору було відкладено на 29.07.2020року, так як електроживлення в квартирі не відновлено.

29.07.2020року ухвалою суду до участі у розгляді справи залучено співвідповідача Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», представник якого Мощінська Н.В. як у відзиві, так і під час судового розгляду, не визнаючи позову, підставами неможливості укладення з позивачем договірних відносин зазначала на відсутність у позивача ордеру або договору найму жилого приміщення після її визнання основним наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради №139 від 15.04.2020року та існування заборгованості на особовому рахунку, відкритому на цю квартиру на ім`я батька позивача ОСОБА_3 .

Намагаючись під час судового розгляду виконати вимогу відповідача щодо укладення договору найму, позивач звернулася із відповідною заявою до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника», де отримала письмову відповідь, долучену до справи зі згоди сторін, згідно якої будинок АДРЕСА_4 було прийнято на баланс КП «СЄЗ» на підставі рішення Димитровської міської ради «Про передачу об`єктів права комунальної власності з балансу ПЖКХ Димитровської міської ради від 22.06.2002 №ІУ/4-3. З набранням чиності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 така послуга, як балансоутримування, була виключена і введена послуга з управління багатоквартирним будинком, виконавцем якої є Приватне підприємство «ПЖФ Гарант-Сервіс», яке самостійсно здійснює свою господарську діяльність, нараховуючи споживачам вартість цієї послуги (а.с.132-133,156-157). Також у відповіді зазначається, що Типовий договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, затверджений Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.08.1998 №243, втратив свою чинність згідно постанови КМУ від 22.06.1998 №939, і на сьогоднішній день відповідно до діючої постанови КМУ від 05.09.2009 №712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» існує Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що здійснює Приватне підприємство «ПЖФ Гарант-сервіс», яке не підзвітне КП «СЄЗ».

Факт укладання позивачем договору з управителем ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» підтверджується копією договору №35-у від 27.06.2020 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, долученою до справи за згодою сторін. Зі змісту договору вбачається, що він укладений з ОСОБА_1 , як наймачем квартири АДРЕСА_1 , яким вона стала на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.04.2020 №139 замість померлого наймача. Про те, що відбулася зміна наймача, відображається також і в поквартирній картці (а.с.125-128, 151,158).

Відповідно до ч. 1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відносини у сфері надання послуг з постачання електроенергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», ст.714 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, які набули чинності з 11.06.2018 року (з подальшими змінами), і є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку під час здійснення діяльності з розподілу, передачі, постачання (продажу) електричної енергії споживачу, надання послуг комерційного обліку.

Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно п.2 Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі Правил), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Пункт 1.2.1. Правил визначає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 2.1.2. Правил Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Згідно п.2.1.3. Правил Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Пунктом 2.1.5. Правил визначено, що Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.

Якщо за об`єктом оформлено паспорт точки (паспорти точок) розподілу/передачі, оператор системи розподілу не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформляти в установленому цими Правилами порядку додатки до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, в яких узгоджуються організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії.

За ініціативою однієї із сторін договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії оформлюється в паперовій формі.

Згідно п. 2.1.8. Правил для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи:

1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;

2) для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;

для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;

5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).

Відповідно до п.3.1.1. Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником.

Згідно п. 3.1.7. Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів відповідно до п.3.1.9. на роздрібному ринку не допускається.

Згідно п.3.2.11. разом із заявою-приєднанням споживач також надає:

1) для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців:

копію документа на підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника - для юридичних осіб, копію довіреності, виданої в установленому порядку), за необхідності;

витяг або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;

інші документи, передбачені цими Правилами;

2) для фізичних осіб:

довідку про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків або реєстраційний номер картки платника податків, або копію паспорта (від фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру фізичної особи - платника податків не вимагається);

3) у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії споживачу на будівельні майданчики);

4) документи, що підтверджують наявність договору, укладеного з операторам системи на послуги розподілу (передачі) електричної енергії (паспорт точки розподілу (передачі), інформацію про присвоєний ЕІС-код).

Відповідно до п.3.2.12., споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами.

Електропостачальник, отримавши заяву-приєднання, протягом трьох робочих днів перевіряє можливість приєднання споживача до умов договору на умовах обраної комерційної пропозиції.

У разі неможливості приєднання споживача до умов відповідного договору на умовах обраної комерційної пропозиції електропостачальник письмово протягом трьох робочих днів від дня отримання заяви-приєднання повідомляє заявника про відмову в укладенні відповідного договору та повертає йому документи, які були надані разом із заявою-приєднанням.

Згідно п.3.2.13.Правил договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Таким чином, споживання електричної енергії можливо лише на підставі договорів з енергопостачальником.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Відповідно до частини першої ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочин між фізичною і юридичною особою згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Як слідує з встановлених судом обставин, договори про надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії між сторонами не укладено, що позбавляє позивача, як споживача, використання електричної енергії.

Посилання представника відповідача ОСОБА_7 на відсутність у позивача договору найму житлового приміщення та необхідність сплати заборгованості як умов, що перешкоджають укладанню договірних відносин, є безпідставними та такими, що не грунтуються на законі.

Відповідно до ст.811 ЦК України, норми якого мають пріорітетність перед нормами ЖК УРСР, договір найму житла дійсно укладається в письмовій формі. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Відповідно до ст.824 ЦК України на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Отже, позиція представника відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Мощінської Н.В. щодо необхідності укладання позивачем договору найму житлового приміщення для підтвердження права користування житлом є хибною.

Той факт, що саме позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 підтверджується рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради №139 від 15.04.2020року, договором №35-у від 27.06.2020, укладеним позивачем з ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади, а також внесенням змін у поквартирну картку (а.с.97,99-105,151,159).

До того ж, пунктом 2.1.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що у разі зміни споживача для укладання договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії особа надає копію документа, яким визначено її право власності чи користування на об`єкт (приміщення), але ж ніяк не договір найму житлового приміщення.

Що стосується тверджень представника відповідача про необхідність сплати позивачем заборгованості як умови подальшого укладення договірних відносин, то ця позиція також є неприйнятною.

Так, з доданих до справи квитанцій, які після звернення позивача до Покровського центру обслуговування клієнтів АПТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з приводу укладення з нею договору на постачання електроенергії направлені на її адресу, вбачається, що вся запропонована їй до сплати заборгованість, розрахункові періоди якої становлять з 08.12.2011 по 20.06.2013 (3 квитанції на суму 6721,77грн.), з 20.06.2013 по 14.07.2014 (2 квитанції на суму 5028,10грн.), з 29.07.2014 по 16.02.2017 (6 квитанцій на суму 39069,04грн.), що рахується за ОСОБА_3 , пов`язана із завданням збитків, нарахованих у зв`язку порушенням Правил користування електричною енергією - самовільного підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника шляхом накиду на мережевий ввід і була стягнута з ОСОБА_3 на користь РПТ «ДТЕК Донецькобленерго» за рішенням суду. Про це ж свідчить і інформація з відомостей про проведення виконавчих дій (а.с.90-93).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, позивач ОСОБА_1 не може нести тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії, тому посилання представника відповідача ОСОБА_7 на те, що позивач ОСОБА_1 , як член сім`ї споживача ОСОБА_3 , має нарівні з ним нести відповідальність з завдання збитків є безпідставним та таким, що суперечить вимогам закону.

На доведення свого порушеного права споживача позивач також посилалася на те, що відповідач ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» проігнорував її звернення з заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка була отримана його представником 21.05.2020, що підтверджується поштовим рекомендованим відправленням (а.с.48-а,49) і, неважаючи на те, що ні точка розподілу, ні електромережа постачання, ні номер особового рахунку за обєктом споживача не змінився, електроживлення не було відновлено.

З огляду на це договір не може вважатися укладеним за заявою-приєднанням позивача.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведення позивачем суті порушеного права, яке підлягає захисту.

Оцінюючи належність обраного особою способу захисту, суд відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Так як відносини у сфері надання послуг з постачання електроенергії є виключно договірними і здійснюються на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, неукладання яких порушує право позивачки як споживача, суд вважає, що обраний споживачем спосіб захисту її інтересів щодо зобов`язання відповідачів укласти з нею договори відповідно до передбаченої законодавством процедури відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, є ефективним, таким, що забезпечить поновлення порушеного права, і не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Що стосується вимог позивача про визнання підприємницької практики АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» агресивною, суд вважає ці вимоги недоведеними і зазначає наступне.

Законодавство про захист прав споживачів складається з Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільтного Кодексу. Господарського Кодексу та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

За визначенням Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться:

1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції;

2) вживання образливих або загрозливих висловів;

3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача;

4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання;

5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики:

1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати;

2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла;

3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача;

4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання.

Підставою для визнання підприємницької практики АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» агресивною позивач вказує відступлення від засад добросовісності, розумності і справедливості. Разом з тим, доказів і достатніх обгрунтувань цьому не надав і яким чином це істотно вплинуло на свободу вибору або економічну поведінку споживача, як того вимагають положення ч.4 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", не довів. Тому, одне лише посилання на відступлення від засад добросовісності, розумності і справедливості не створює достатніх правових підстав для визнання підприємницької діяльності агресивною в розумінні ст.19 цього Закону.

Отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги, що позивач на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, вважає за необхідне покласти його на відповідачів. Так як позов є позовом немайнового характеру, заявлений до двох відповідачів і задовольняється судом частково, судові витрати мають бути покладені порівну на кожного відповідача, і з кожного із них на користь держави підлягає стягненню по 210, 20грн.

Вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу не заявлялося.

Керуючись ст.ст.2, 12-13,259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», , місце розташування: м.Краматорськ Донецької області, вул.Комерційна, буд.8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», , місце розташування: м.Маріуполь Донецької області, бульвар Шевченка, буд.62, про захист прав споживачів задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» укласти з ОСОБА_1 договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та постачання електричної енергії споживачу за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» на користь держави судовий збір по 210 (двісті десять) грн. 20 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 14 січня 2021 року. Повний текст судового рішення виготовлено 25 січня 2021 року.

Суддя Л.І.Клепка