Справа № 507/240/20
Провадження № 2/507/12/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2021 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді -Дармакуки Т.П.,

при секретарі судового засідання - Копищик М.С.,

із участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення частки у спільній частковій власності в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю, в подальшому позивач змінила першу вимогу та просила :

- визначити порядок користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 виділивши її в користування житлову другу кімнату згідно технічної характеристики № 4-6 в платі, площею 14,1 кв.м. та сарай, а ОСОБА_3 виділити кімнати 1,3 згідно технічної характеристики квартири , тобто № 4-5, 4-7 в плані площею відповідно 17,8 і 9 кв.м та підвал, кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор та комору залишити в загальному користуванні;

- усунути перешкоди в користуванні власністю для неї - з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зобов`язавши їх не чинити перешкод у користуванні нею 1/3 частиною квартири за адресою АДРЕСА_2

В обґрунтування вимог вказує, що її на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири загальною площею 60,1 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 2001 року квартира належала також її матері ОСОБА_5 , та братові ОСОБА_3 . Після смерті матері частка матері перейшла до ОСОБА_3 , якому в результаті належить 2/3 частини трикімнатної квартири. В квартирі проживає колишня дружина брата - ОСОБА_4 .. На даний час вона позбавлена користуватися квартирою, так як відповідачі перешкоджають в цьому. ОСОБА_4 не допускає в квартиру, вчиняє скандали та погрожує, ОСОБА_3 погрожує по телефону. Досягти домовленості з відповідачами про спільне використання приміщення та його поділ в натурі вони не можуть.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, із підстав зазначених в позові.

Відповідачі:

ОСОБА_3 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст..128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. Згідно відзиву на позовну заяву , в задоволенні позову ОСОБА_3 просив відмовити (а.с.32)

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач не надала доказ щодо вчинення відповідачами перешкоди в користуванні житлом, в квартирі проживають двоє неповнолітніх дітей, інтереси яких треба враховувати. Позивач не проживає в квартирі тривалий час, участі у витратах на утримання квартири не приймає , питання про вселення в квартиру вона не ставить.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.26).

Ухвалою від 10 серпня 2020 року призначено судово-будівельну експертизу та провадження по справі зупинено (а.с.95).

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі (а.с.129).

Ухвалою від 09 листопада 2020 року прийнято до провадження змінені вимоги позивачки (а.с.139, 141).

Ухвалою від 30 листопада 2020 року закрито підготовче провадження (а.с.153),

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири загальною площею 60,1 кв.м, яка розташована за адресою

АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12). Як вбачається із свідоцтва про шлюб , дошлюбне прізвище ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 2001 року вказана квартира належала ОСОБА_5 та членам сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.13)

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.6), відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Любашівської селищної ради (а.с.25).

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 являються батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.47-48)

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідність до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України врегульовано порядок здійснення права спільної часткової власності, зокрема у даній нормі зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, та що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що 12 років тому, повернувшись додому виявила, що замок до квартири замінений та змушена була іти проживати до майбутнього на той час чоловіка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не пустили та до цих пір не пускають її до квартири.

Позивачем не наведено жодного факту, який би підтверджував ті обставини, що відповідачі, чи хоча б один з них, чинив перешкоди у користування квартирою, право на частину якої має позивач.

Разом з тим, згідно пояснень позивача в квартирі проживає відповідач ОСОБА_4 із двома дітьми, відповідач ОСОБА_3 , який є її рідним братом не проживає в квартирі, проживає в м.Одесі та за кордоном.

Як вбачається із матеріалів справи співвласник квартири ОСОБА_5 померла, а доказів про те, хто успадкував, частину квартири, яка її належала, позивачем не надано та не заявлено клопотання про витребування відповідних доказів, а вирішення питання про встановлення порядку користування квартирою у відсутність одного із співвласників призведе до порушення його прав.

З метою здійснення права спільної часткової власності співвласники наділені правом домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Позивач як співвласник має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, може вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації, у разі неможливості спільного користування майном.

Порядок здійснення права спільної часткової власності співвласниками не узгоджувався.

Так, звертаючись з позовом в суд до відповідачів про усунення перешкод у користуванні квартирою та визначення порядку користування квартирою позивач у порядку ст.ст.12, 81 ЦПК України зобов`язаний довести ті обставини, на які посилається, тобто наявність умов, що її як співвласнику перешкоджають користуватися належною власністю.

Як на підтвердження своїх обґрунтувань, позивач надала талон-повідомлення єдиного обліку № 432 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою про те, що 8 лютого 2020 року по АДРЕСА_4 , її та її дітям по телефону погрожував фізичною розправою та ображав брат ОСОБА_3 (а.с.19).

Звернення ОСОБА_1 до поліції із вказаною заявою, жодним чином не свідчить про вчинення відповідачами перешкод в користуванні квартирою, адже із заяви вбачається, що розмова відбувалася по телефону та невідомо із якого приводу.

Позивач, не виконала свого процесуального обов`язку та не надала жодних доказів, як-то акти посадових осіб, свідчення свідків, докази звернення до правоохоронних органів, в зв`язку з неправомірними діями відповідачів, а також будь-яких звернень до компетентних органів з цього приводу, тощо, які б підтверджували заявлені вимоги про неможливість користування власною квартирою/неможливість у неї потрапити. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його права, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка не довела порушення її права на користування спільним майном, а відтак позовні вимоги суд вважає заявлено передчасно, відсутні і підстави для його судового захисту в обраний позивачем спосіб.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з квитанціями позивач сплатив 1681 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 1-20). Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено повністю, тому вказані витрати покладаються на позивача.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 258 ,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.01.2021 року.

Суддя: Т.П. Дармакука