РІШЕННЯ
Іменем України
13.01.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

за участю секретаря Мацко Х.Д.

позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування», з участю третьої особи: голови Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування» Левтюха Андрія Євгеновича про скасування рішення звітно виборної профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» від 21 жовтня 2015 року у частині обрання голови первинної профспілкової організації, про скасування постанови профспілкового комітету первинної профспілкової організації ГПУ Львівгазвидобування» № 1 від 21 жовтня 2015 року про звільнення з посади та розпорядження голови цієї ж первинної профспілкової організації № 2 Р від 21 жовтня 2015 року, про поновлення на посаді голови первинної профспілкової організації промислового управління «Львівгазвидобування» з часу незаконного звільнення та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2016 року до дати ухвалення відповідного судового рішення та стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування», з участю третьої особи: голови Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування» Левтюха Андрія Євгеновича, в якому після подання заяви про уточнення та збільшення позовних вимог просить скасувати рішення звітно виборної профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» від 21 жовтня 2015 року у частині обрання голови первинної профспілкової організації; скасувати постанову профспілкового комітету первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» № 1 від 21 жовтня 2015 року про його звільнення з посади та розпорядження голови цієї ж первинної профспілкової організації № 2 Р від 21 жовтня 2015 року аналогічного змісту; поновити його на посаді голови первинної профспілкової організації промислового управління «Львівгазвидобування» з часу незаконного звільнення та стягнення з відповідача на його користь заробіток за вимушений прогул з 01 листопада 2016 року до дати ухвалення відповідного судового рішення та стягнення з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що з 01.10.2001 року він на постійній основі працював штатним головою первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування», яка входить у склад Професійної спілки працівникові нафтової і газової промисловості України.
09.11.2010 року на профспілковій конференції його повторно було обрано головою первинної профспілкової організації та його повноваження згідно статуту складає п`ять років, а тому строк його повноважень мав би закінчитись 09.11.2015 року.
На засідання профспілкового комітету від 13.08.2015 року, враховуючи повідомлення Галицько-Франківського ОРВК прийнято рішення про його тимчасове звільнення від виконання обов`язків голови первинної профспілкової організації на період проходження військової служби за мобілізацію із збереженням робочого місця, посади та середньомісячної заробітної плати. На цьому ж засіданні виконання обов`язків керівника профспілкової організації на громадських засадах визначеною доплатою покладено на одного з голів цехових комітетів члена профкому Миська Я.Й.
13.08.2015 року тимчасово виконуючим обов`язків голови профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» підписано наказ про його увільнення від виконання трудових обов`язків на період проходження військової служби із збереженням робочого місця, посади та середнього заробітку.
З 14.08.2016 року він був призваний на військову службу за мобілізацією, яку проходив в ОК «Схід» до 31.10.2016 року включно. Зарахований до оперативного резерву першої черги Збройних Сил України у військовому званні капітана.
17.02.2016 року він отримав посвідчення учасника бойових дій.
З січня 2016 року йому виплата середнього заробітку під час проходження військової служби в особливий період було раптово припинена.
На його заяву від 09.06.2016 року щодо надання обґрунтованих пояснень причин невиплати середнього заробітку, отримав лист відповідача №93-ПК від 05.07.2016 року в якому його повідомлено, що з 21.10.2015 року у відповідача є новообраний головою первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування», а щодо невиплати середнього заробітку нічого не йшлося.
Після звільнення із служби та постановки на облік у військовому комісаріаті 07.11.2016 року він звернувся із письмовими заявами до відповідача про надання відпустки, а також повідомив, що приступає до роботи після проходження військової служби за мобілізацією Дані заяви розглядались на засіданні новообраного профспілкового комітету та після розгляду направлено йому витяг із протоколу засідання №14 від 08.11.2016 року, в якому підтверджено інформацію про те, що 21.10.2015 року на звітно-виборній профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» обрано нового голову профспілкової організації на термін 5 років та розпорядженням новообраного голови організації № 2 Р від 21 жовтня 2015 року його звільнено з роботи.
Додатково йому на дано усну інформацію, що розпорядженням № 2 Р від 21 жовтня 2015 року видано на підставі постанови профспілкового комітету №1 від 21 жовтня 2015 року.
Тому вважає, що його звільнення є незаконним, що грубо порушує норми Конституції та Законів України, оскільки за ним як призваним на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації в якій він працював на час призову, незалежно від підпорядкування та форм власності. Крім цього, його повноваження мали б тривати до 09.11.2015 року включно(останній день п`ятирічного терміну повноваження).
Вважає також, що на період проходження військової служби за мобілізацією, за місцем роботи у нього зберігається середній заробіток до 31.10.2016 року включно, а тому при поновленні як незаконно звільненого підлягає і стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2016 року до дати ухвалення відповідного судового рішення.
Окрім цього, після звільнення із військової служби та відвідин профкому ГПУ «Львівгазвидобування» переніс нервові потрясіння і переживання, майже місяць перебував на лікарняному. Разом з тим, незаконне звільнення з посади позбавило його, як працівника 20-річним стажем одноразової вихідної допомоги при виході на пенсію та інших належних згідно умов колективного договору заохочувальних та компенсаційних виплат. Також через незаконне звільнення з посади та в силу затягування судового розгляду через зловживання процесуальними правами відповідача позбавили його ділових, соціальних та дружніх стосунків. Крім цього, при ознайомленні з матеріалами судової справи він виявив підробку свого підпису в постанові №5 від 13.08.2015 року Первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобудування» з приводу чого розпочато за його зверненням кримінальне провадження за ч.1 ст.358 КК Україна та за висновком експерта №6/155 від 26.03.2019 року встановлено, що в такому документі його підпис виконано не ним, а іншою особою. Тому така поведінка відповідача викликає в нього стрес, що спричинило гіпертонічний криз, вело в депресивний стан та вимагало тривалого лікування, що спричинило йому моральну шкоду, яку оцінює у 200000 гривень, яку просить стягнути з відповідача на його користь.У зв`язку з чим для захисту свого права та інтересу змушений звернутись до суду. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові та до заяви уточнення та збільшення позовних вимог. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував позов, з підтримав викладених у відзивах на позовну заяву. Зазначає, що обрання голови профспілки відноситься до внутрішньо-організаційної діяльності профспілки, а надання попередньої роботи або рівноцінної роботи працівникові, який звільнився в зв`язку з обранням на виборну посаду і строк повноважень, якого закінчився, покладається на власника(уповноважений ним орган) у якого цей працівник працював до обрання на виборну посаду відповідно до ст.118 КЗпП України. Просить у позові відмовити

Третя особа у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що 21.10.2015 року на звітно-виборній профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» правомірно обрано його головою профспілкової організації на термін 5 років. Дане призначення є внутрішньо-організаційної діяльності профспілки. Після чого, він розпорядженням № 2 Р від 21 жовтня 2015 року звільнив з роботи, оскільки строк повноваження позивача закінчився, а тому позивач не підлягає поновленню на виборній посаді. Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили законність проведення 21.10.2015 року звітно-виборої профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» та правомірність обрання нового голови ППО ГПУ «Львівгазвидобування» Левтюха А.Є. Позивачу було відомо про проведення такої, однак його кандидатуру не висували.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 36 Конституції України встановлено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначено Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до статті 1 якого професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки - це добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Членом профспілки є особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» законодавство про профспілки складається з Конституції України, Закону України «Про об`єднання громадян» (який застосовується до профспілок, якщо інше не передбачено зазначеним Законом), цього Закону, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

За змістом положень статті 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів, які не передбачають можливості формування статутного капіталу такої організації під час її створення за рахунок внесків її членів, не передбачають отримання профспілковою організацією прибутку від здійснення своєї діяльності та розподілу доходу між її членами.

Сутність діяльності профспілкової організації полягає у здійсненні представництва й захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (стаття 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням) (стаття 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що легалізована в установленому законодавством порядку профспілка є громадською організацією, створеною для захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, і здійснює свою діяльність без мети отримання прибутку.

Профспілка, яка утворюється й легалізується на підставі Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та діє на підставі власного статуту, має статус юридичної особи, проте одним з принципів її створення є відсутність майнового інтересу. Члени профспілок не відповідають своїми коштами та іншим майном за зобов`язаннями профспілки та її органів, як і профспілка та її органи не відповідають своїми коштами та іншим майном за зобов`язаннями членів профспілки (стаття 34 цього Закону).

З метою реалізації статутних завдань профспілки, їх об`єднання, які є юридичними особами, можуть здійснювати необхідну господарську та фінансову діяльність шляхом надання безоплатних послуг, робіт, створення в установленому законодавством порядку підприємств, установ або організацій зі статусом юридичної особи, формувати відповідні фонди, кредитні спілки (стаття 35 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Крім того, за змістом положень Закону України «Про об`єднання громадян», зокрема статті 21, що застосовується до профспілок відповідно до статті 4 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», кошти або майно громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами та не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена об`єднання, його посадових осіб.

Згідно ч.1 ст.37 підставі Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» , профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки.

Розділом ІV Статуту визначено основи організаційної будови і діяльності профспілки. Професійна спілка складається з первинних, об`єднаних, територіальних і міжрегіональних організацій профспілки (п.4.1 розділу ІV).

Згідно з п.4.2. розділу ІV Статуту первинна профспілкова організація - добровільне об`єднання членів профспілки, які працюють, як правило, на одному підприємстві(в тому числі відокремленому структурному підрозділі), установі, організації, навчаються в учбовому закладі, незалежно від їх форми власності та видів господарювання.

Відповідно до п.4.5. розділу ІV Статуту вищим органом первинної (об`єднаної) профспілкової організації є збори, конференції.

Згідно п.4.9. розділу ІV Статуту первинні організації профспілки здійснюють свої повноваження через виборні органи, які відповідно до п.4.10 розділу ІV Статуту формуються через висування кандидатур та їх обрання безпосередньо на зборах, конференціях, з`їзді або прямим делегуванням.

Керівник організації профспілки обирається зборами, конференціями, з`їздом або відповідними виборними профорганами на термін їх повноважень (п.4.17 розділу ІV Статуту), який згідно п.4.8 розділу ІV Статуту становить 5 років. Відповідно до цього пункту проведення звітів і виборів в установлені строки є обов`язковим.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що згідно з протоколу звітно-виборної профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» №7 від 09.11.2010 року позивача ОСОБА_1 було обрано(переобрано) на виборну посаду голови первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування».

У період з 14 серпня 2015 року по 31 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Постановою № Р-6-3 від 11.12.2014 року Центральна Рада Укрнафтогазпрофспілки, в рамках дотримання норм п.4.8 розділу ІV Статуту, постановила провести у всіх членських організаціях профспілки звіти і вибори з січня по жовтень 2015 року, звітно-виборну кампанію завершити скликанням V З`їзду профспілки у листопаді 2015 року

Так, 21.10.2015 року було провено звітно-виборну профспілкову конференцію, на якій обрано нового голову Первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» ОСОБА_3 на постійній основі на штатну посаду, терміном на 5 років згідно зі Статутом, що оформлено протоколом № 4 звітно виборної профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» від 21.10.2015 року.
Відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та Статуту Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України - посада голови профспілкової організаці ї є виборною та закінчення строку перебування голови на виборній посаді, є підставою для припинення його повноважень, в тому числі і у випадку перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації.

У зв`язку з обранням нового голови первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» Левтюха А.Є. та закінченням терміну перебування на виборній посаді голови Первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» позивача ОСОБА_1 , розпорядженням Первинної профспілкової організації ГПУ «Львівгазвидобування» від 21.10.2015 року №2-Р звільнено з посади голови ППО ГПУ «Львівгазвидобування».

Із протоколів засідання лічильної комісії звітно-виборної профспілкової конференції працівників ППО ГПУ «Львівгазвиобування» №2 та №3 від 21.10.2015 року вбачаться правомірність обрання нового голови ППО ГПУ «Львівгазвидобування» та профспілкового комітету, що відповідає Статуту Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України.

Водночас позивача вимоги стосуються виключно щодо скасування рішення конференції ППО ГПУ «Львівгазвидобування в частині обрання голови первинної профспілкової організації та скасування постанов профспілкового комітету ППО ГПУ «Львігазвидобування» від 21.10.2015 року №1 «Про звільнення його посади і розпорядження від 21.10.2015 року №2 аналогічного місту. Однак, правомірність скликання і проведення конференції позивачем не оспорюються.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що 21.10.2015 року звітно-виборна профспілкова конференція була проведена в супереч Статуту Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України.

Статтею 12 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" встановлено, що професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні.

Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству.

Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 221 КЗпП України визначено, що органами, які розглядають трудові спори, є комісії по трудових спорах та районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди. Проте установлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об`єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали (частина третя зазначеної статті).

Вказані правовідносини не мають характеру трудових, про що свідчить положення статті 221 КЗпП України, які закріплюють застереження стосовно не поширення порядку розгляду трудових спорів на спори про звільнення з виборної посади членів громадських організацій за рішеннями органів, що їх обрали.

Тобто діяльність позивача як члена профспілкової організації, обраного на виборну посаду, та його правовідносини з профспілкою регулюються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статутом Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що забороняється втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань, яке може призвести до обмеження прав профспілок або перешкодити законному здійсненню їх статутної діяльності.

Проте зазначена норма не може тлумачитись як така, що залишає поза судовим контролем порушені права та інтереси осіб, на захист яких вони звертаються до суду.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 119 КЗпП України, на яку посилається позивач, передбачено гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

За змістом вказаної норми на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Разом з тим, передбачені законом гарантії діють як додатковий запобіжник з метою забезпечення прав працівника від можливих порушень з боку роботодавця.

Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Припинення трудового договору може відбуватися як за згодою працівника і роботодавця так і за ініціативою одного з них.(ст.ст.36, 38, 39, 40, 41, 43, 43-1 КЗпП України).

Суд, проаналізувавши норму ст. 119 КЗпП України, вважає положення зазначеної статті щодо гарантії збереження місця роботи та виплати середньої заробітної плати можуть поширюватись лише на випадки трудових правовідносин, а не до осіб, яких посади виборні, які в даній ситуації регулюються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статутом Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України.

Законодавцем передбачено збереження середнього заробітку як гарантія заборони зменшення заробітної плати, отримуваної працівником до призову та гарантія отримання заробітної плати після повернення з військової служби, а також для обчислення страхового стажу.

Водночас, відповідно до вимог ст.118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Як вбачається із відповіді Головного управління Держпраці у Львівській області від 31.01.2017 року №897/1/4-07, що вході проведення перевірки адміністрацією надано заяву позивача від 22.11.2016 року, в якій останній звертався до адміністрації підприємства про надання передньої посади, а при її відсутності іншої рівноцінної посади. 28.11.2016 року адміністрацією підприємства зважаючи на те, що посада на якій позивач перебував до обрання голови профспілки(заступника начальника з матеріального забезпечення та загальних питань) з 24.10.2001 року виключена з штатного розпису підприємства, позивачу запропоновано перелік вакантних посада, на які позивача може бути прийнято на роботу, в тому числі посади «Головний геолог» та «Начальник сектору адміністративно-господарського обслуговування відділу соціального захисту». Однак 12.12.2016 року позивачем подано заяву на ім`я директора підприємства в якій позивач відмовився від запропонованих йому вищезазначених посад.

Відтак, суд звертає увагу на те, що після закінчення повноважень позивача за виборною посадою йому забезпечуються гарантії для працівників, обраних на виборні посади згідно ст.118 КЗпП України.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумовуючи наведене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, для досягнення мети справедливого вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування», з участю третьої особи: голови Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування» Левтюха Андрія Євгеновича про скасування рішення звітно виборної профспілкової конференції ГПУ «Львівгазвидобування» від 21 жовтня 2015 року у частині обрання голови первинної профспілкової організації, про скасування постанови профспілкового комітету первинної профспілкової організації ГПУ Львівгазвидобування» № 1 від 21 жовтня 2015 року про звільнення з посади та розпорядження голови цієї ж первинної профспілкової організації № 2 Р від 21 жовтня 2015 року, про поновлення на посаді голови первинної профспілкової організації промислового управління «Львівгазвидобування» з часу незаконного звільнення та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2016 року до дати ухвалення відповідного судового рішення та стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Первинна профспілкова організація газопромислового управління «Львівгазвидобудування», Код , місцезнаходження: м. Львів, вул. Рубчака, буд.27.

Третя особа: голова Первинної профспілкової організації газопромислового управління «Львівгазвидобудування» Левтюх Андрій Євгенович, місце праці: м. Львів, вул. Рубчака, буд.27.

Дата складення повного судового рішення -25.01.2021 року.

Суддя Мартинишин М.О.