У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судового засідання Чехун Ю.В.

за участю представників

заявника (боржника) - Цирулевського Р.О.

стягувача - Белименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву боржника ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3206/09 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника адвоката Цирулевського Р.О. звернулася із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3006/2009р. за позовом ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заява мотивована тим, що 29.10.2009 Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 2-3006/2009р., яким позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» були задоволені. На виконання рішення суду, 30.11.2009 Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-3206/09, яким вказано стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» загальну суму боргу в сумі 128479,46 доларів США та 47069,05 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності відповідачу.

12.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесено постанову № 63284815, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3206/09, виданого Деснянським районним судом м. Києва 30.11.2009. Також 12.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. У цей же день приватним виконавцем з метою здійснення підготовчих дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено вимогу до Київського міського БТІ про надання інформації, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_2 .

17.11.2020 приватним виконавцем з метою здійснення підготовчих дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , здійснено вимогу до Київського міського БТІ, якою приватний виконавець вимагав терміново надати вичерпну інформацію про те, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за боржником: ОСОБА_2 .

Заявник через представника звернулась до приватного виконавця із заявою від 26.11.2020 про поширення дії мораторію на заставне майно та пряму заборону Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII на звернення стягнення на квартиру, в якій також повідомила, що не надає згоди на реалізацію заставного майна.

Згідно з листом Київського міського БТІ від 01.12.2020 № 062/14-13126 (И-2020), який надійшов на адресу приватного виконавця 10.12.2020 за вх. № с-11148/20, останньому було надано копії правовстановлюючих документів та технічний паспорт на кв. АДРЕСА_1 щодо реєстрації на праві власності квартири за боржником.

Заявник зазначає, що незважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 , виступає як забезпечення зобов`язань боржника за валютними зобов`язаннями та підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та те, що в останній зареєстровані неповнолітні особи, приватний виконавець продовжує здійснювати дії щодо підготовки до реалізації предмету іпотеки, тобто здійснює ціленаправлені дії на звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.

У заяві про відстрочку виконання рішення вказується, що єдиним належним способом реалізації дії мораторію є встановлення судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Представник заявника (боржника) у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві про відстрочку виконання судового рішення, та просив їх задовольнити.

Представник стягувача заперечив проти доводів, викладених у заяві про відстрочку виконання судового рішення, та просив у задоволенні вказаної заяви відмовити.

Вислухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

29 жовтня 2009 року Деснянським районним судом міста Києва ухвалено рішення №2-3206/2009 р., яким присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором в сумі 128 479,46 доларів США та 47 069,05 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності відповідачу (а.с. 24-26, 60-62).

На примусове виконання вказаного судового рішення Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-3206/09 від 30.11.2009 (а.с. 27).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. від 12.10.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3206/09 від 30.11.2009 (а.с. 28).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. від 12.10.2020 накладено арешт на майно, що належить боржнику - ОСОБА_2 (а.с. 28).

12.10.2020 приватний виконавець звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації з вимогою терміново надати інформацію про те, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_2 (а.с. 30-31).

26.10.2020 Київське міське бюро технічної інвентаризації надало відповідь № 062/14-11472 (И-2020) приватному виконавцю про те, спірна квартира за ОСОБА_2 не зареєстрована (а.с. 32).

17.11.2020 приватний виконавець звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації з вимогою терміново надати інформацію про те, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_2 (а.с. 33-34).

01.12.2020 Київське міське бюро технічної інвентаризації надало приватному виконавцю відповідь № 062/14-13126 (И-2020), згідно з якою спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с. 37-38).

Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.05.2008, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с. 97).

02.12.2020 ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. із заявою про поширення дії мораторію на заставне майно та пряму заборону закону на звернення стягнення на спірну квартиру, в якій повідомила, що не надає згоди на реалізацію заставного майна (а.с. 35-36).

Також 24.12.2020 та 28.12.2020 ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. із заявами про поширення дії мораторію на заставне майно та пряму заборону закону на звернення стягнення на спірну квартиру (а.с. 101-102).

За заявленими вимогами ОСОБА_2 просить відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки квартира використовується як місце постійного проживання, іншого майна у ОСОБА_2 немає, площа квартири не перевищує 140 кв.м., та у вказаній квартирі зареєстровані неповнолітні особи (члени сім`ї) заявника.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що визначене статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; водночас ухиленням від виконання цього обов`язку є перекладення державою відповідальності за фінансове забезпечення організації виконавчого провадження на особу, на користь якої ухвалене судове рішення; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (§ 43 рішення у справі «Shmalko v. Ukraine» від 20 липня 2004 року, § 84 рішення у справі «Fuklev v. Ukraine» від 7 червня 2005 року, § 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, §§ 46, 51, 54 рішення у справі «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine» від 15 жовтня 2009 року).

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, згідно з пунктом 1 якого протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 726/1538/16-ц.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 2603/9804/12-ц міститься правовий висновок про те, що виконання рішення суду про звернення стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки, під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є неможливим. Також не підлягає виконанню й рішення суду про виселення з іпотечного житла, оскільки виселення боржника є наслідком звернення стягнення на майно, яке заборонено указаним Законом.

При цьому питання щодо поширення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на ті чи інші правовідносини на стадії виконання рішення вирішується державним/приватним виконавцем в кожному випадку окремо, і сторона виконавчого провадження, у випадку незгоди з рішенням державного/приватного виконавця вправі оскаржити таке рішення в порядку, передбаченому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України шляхом подання відповідної скарги, а не у спосіб подання заяви в порядку, передбаченому розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, яким регулюються питання, пов`язані з виконанням судових рішень.

Таким чином, в межах розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, яке перебуває на момент розгляду такої заяви в процесі примусового виконання, судом не з`ясовуються питання стосовно використання боржником житлового приміщення, яке перебуває в іпотеці, як місця постійного проживання та щодо наявності у власності іншого нерухомого житлового майна і його площі.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічне положення міститься також і в ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, судом з`ясовано, що звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, заявник просить суд відстрочити виконання саме з підстав наведених у Законі України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що самі по собі обумовлюють тимчасову неможливість виконання судового рішення посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки на період чинності такого закону стосовно осіб, на яких поширюється дія закону.

Водночас будь-яких вимог про відстрочення виконання рішення суду з підстав визначених ст. 435 ЦПК України, що були б предметом дослідження судом, заявником не наведено, у зв`язку із чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 353, 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3206/09 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.01.2021.

Суддя О. І. Гринчак