БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2039/2021
Провадження № 2/497/766/2021
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо забезпечення позову

23.11.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.

розглянувши у приміщенні суду в м.Болград заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зняття арешту з зарплатного рахунку у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Михайло Борисович,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває вищезазначена цивільна справа, яка містить також заяву від 23.11.2021р. про забезпечення позову, а саме, позивач просить зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк", що був накладений виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса, стверджуючи, рахунок відкритий на її, позивачки, ім`я для перерахування на нього її заробітної плати, - тобто, є рахунком з цільовими коштами, проте, звернувшись до виконавця, не отримала роз`яснень як їй скористатися своєю заробітною платою, на яку накладено арешт, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї докази, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.55 Конституції України, "кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань".

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Не допускається забезпечення позову шляхом: накладення арешту на заробітну плату; накладення арешту на пенсію та стипендію; допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу; допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

З доводів заяви ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що заявниця, на її твердження, працює в "SHOP АТВ", де отримує заробітну плату. 06.08.2019р. оформлювала кредитний договір з "Манівео", за яким отримувала 13000грн. кредитних коштів, з яких 14508грн. повернула у договірний час - до 03.19.2019р. і вважала, що позику повернула своєчасно і в повному розмірі, що підтверджує відповідним доказом - рухом коштів по кредитному рахунку, проте в жовтні 2021р. банк АТ "Райффайзен Банк" повідомив її про те, що накладено арешт на підставі виконавчого напису нотаріуса, на її рахунок, на який надходила її, заявниці, заробітна плата, з чим вона не погоджується, тому звернулася з відповідним позовом до суду, провадження за її позовом відкрите та призначене судове засідання.

З довідки АТ "Райффайзен Банк" від 07.06.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 має в цьому банку картковий рахунок № НОМЕР_1 , згідно виписки з якого на нього регулярно надходять кошти з позначкою "Заробітна плата" та витрачаються ці кошти переважно для безготівкової оплати товарів у продовольчих магазинах "GOSA BOLGRAD", "SHOP АТВ", тощо.

Відповідно до п.2ст.48 ЗУ "Про виконавче провадження" (далі - Закону) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч.3 ст.52 Закону не підлягають арешту у порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Законодавство справді забороняє арештовувати кошти на рахунках зі спеціальним режимом використання. Але йдеться про рахунки, відкриті згідно зі статтями 15-1 Закону України «Про електроенергетику», статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки». Простіше кажучи, рахунки зі спеціальним режимом використання це рахунки підприємств, що займаються виробництвом або постачанням енергії, води, опаленням приміщень тощо.

Якщо державний чи приватний виконавець наклав арешт на рахунок з цільовими коштами, особа має звернутися до органів виконавчої служби, надавши документальне підтвердження того, що поточний рахунок використовується виключно для зарахування цільових виплат. Це може бути довідка бухгалтерії з місця роботи, навчання, соціального страхування, пенсійного фонду тощо. Якщо після цього виконавча служба не знімає арешт з коштів, особа маєте право оскаржити постанову про арешт коштів у судовому порядку.

Тобто, заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати це так звані кошти цільового призначення.

Якщо банк відкрив окремий рахунок виключно для зарахування цільових надходжень, то він має повернути без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника з зазначенням причин повернення.

Однак в разі, якщо рахунок, на який здійснюється зарахування зарплати, пенсії, стипендії чи соцвиплат, є поточним, то арешт може бути накладено на усі доступні кошти відповідно до регулятивної частини постанови про арешт коштів боржника - саме через відсутність технічної можливості розділити цільові кошти та «звичайні».

Але це не означає, що з грошей цільового призначення не можуть стягуватися відрахування на погашення боргу за кредитом, штрафами чи аліментами. Стягнення з цільових виплат боржника здійснюють підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці, які власне нараховують зарплату, пенсію, стипендію, тощо, - на підставі документів від виконавців. Це визначено статтею 69 Закону України «Про виконавче впровадження». Загальний розмір відрахувань із заробітної плати, стипендії, пенсії тощо може становити від 20 до 50 відсотків. Тобто на банківський рахунок надходить сума, з якої роботодавець (установа, організація тощо) вже утримав кошти на погашення боргу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом ухвалення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. А ст.59 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Звертаючись до суду з даною заявою , заявник посилається на те, що накладення арешту на її рахунок для зарахування заробітної плати, позбавило її можливості отримувати заробітну плату, яка є єдиним джерелом її існування.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікована 23 червня 1992року, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч.1ст.25 ЗУ «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на своєчасне одержання заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі №905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, - то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

У відповідності до вимог п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року №5 «Про внесення змін до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", зазначено, що, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, оскільки кошти, що регулярно надходять на рахунок в АТ "Райффайзен Банк", що відкритий на ім`я заявниці ОСОБА_1 - за № НОМЕР_1 , - є заробітною платою, - арешт, накладений на цей рахунок - є, відповідно до ч.1ст.25 ЗУ «Про оплату праці» - обмеженням працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, оскільки судом не встановлено підстав, передбачених законодавством, для його застосування. Тобто, арешт, накладений на цей рахунок, ще не свідчить, що він накладений на рахунок боржника, проте, оскільки рахунок призначений для виплати заробітної плати, а арешт унеможливлює своєчасне здійснення виплати роботодавцем заявниці заробітної плати - це створює порушення конституційних прав заявниці на своєчасне отримання заробітної плати з моменту накладення арешту і триває дотепер, і є підставою для негайного відновлення прав заявниці ОСОБА_1 шляхом звільнення від арешту банківського рахунку, на який надходять її кошти, що вона отримує від роботодавця в якості заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 12, 79-81, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Михайло Борисович.

Зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ "Райффайзен Банк" на ім`я ОСОБА_1 .

Копію ухвали надіслати сторонам до відому і для звернення до виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню на підставі вимог ч.9ст.153 ЦПК України, до виконання звертається позивачем (чи його представником).

На виконання ухвали її копію, завірену належним чином, надіслати до відповідної виконавчої служби або видати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копі, проте на підставі ст.261 ЦПК України набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Кравцова