Провадження № 2/127/2594/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, суд, -,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Позов мотивовано тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2020 року у справі № 127/7253/20 ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що 19.12.2019 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗИЛ ММЗ 455», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Житомирське шосе, зі сторони вул. Львівське шосе в напрямку вулиці Черкаське шосе, в м. Вінниці, неподалік від повороту до смт Десна, під час зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки «ГАЗ 2705», держаний номерний знак НОМЕР_2 , та громадянина ОСОБА_2 , який в цей час знаходився біля передньої частини вищезазначеного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №256 від 20.03.2020 року, отримав тілесні ушкодження. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 з 19.12.2019 по 05.02.2020 перебував на стаціонарному лікуванні у КПП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Враховуючи викладене, загальна вартість лікування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 28961,87 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь Вінницької міської ради кошти на відшкодування витрат Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, в сумі 28 961 грн. 87 коп.

Ухвалою суду від 18.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 15.11.2021 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою про невручення матеріалів позову.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.06.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області розглянуто кримінальне провадженя за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а.с.8-10).

У вищевказаному вироку судом встановлено, що 19.12.2019 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗИЛ ММЗ 455», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Житомирське шосе, зі сторони вул. Львівське шосе в напрямку вулиці Черкаське шосе, в м. Вінниці, неподалік від повороту до смт Десна, під час зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки «ГАЗ 2705», держаний номерний знак НОМЕР_2 , та громадянина ОСОБА_2 , який в цей час знаходився біля передньої частини вищезазначеного автомобіля.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 з 19.12.2019 по 05.02.2020 перебував на стаціонарному лікуванні у КПП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

Як вбачається з Довідки № 01.26/616 від 17.04.2020 року, ОСОБА_2 перебував на лікуванні в відділенні анастезіології з ліжками для інтенсивної терапії № 1 КНП «Вінницька міська клінічнічна лікарня швидкої медичної допомоги» з 19.12.2019 року по 23.12.2019 року. Середня вартість одного ліжко-дня - 2 578,85 грн. Фактично проведено 4 ліжко-дня. Виходячи з середньої вартості одного ліжко-дня, вартість лікування хворого складає 10 315,40 грн. (а.с.11).

Відповідно до Довідки № 01.26/616 від 27.04.2020 року з 23.12.2019 року по 05.02.2020 року ОСОБА_2 перебував у травматологічному відділенні. Середня вартість одного ліжко-дня в 2019 році складала - 373,28 грн., в 2020 році 436,77 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 44 ліжко-днів. Таким чином, вартість його лікування у травматологічному відділенні склала 18 646,47 грн. (а.с. 12).

Враховуючи викладене, загальна вартість лікування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 28 961,87 грн.

Як вбачається з відповіді ВМР № 01-00-011-38944 від 24.06.2021року, кошти, які витрачені Вінницькою міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого від злочину в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовані. Вінницька міська рада з позовом про відшкодування втитрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до ОСОБА_1 не зверталась (а.с. 15-16).

Листом № 50/2948 вих.21 від 07.06.2021 року, Вінницька окружна прокуратура повідомила ВМР про намір звернутись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі ВМР до ОСОБА_1 про відшкодування на користь бюджету м.Вінниці витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 28 961,87 грн. (а.с.18-19).

Згідно з ч. ч. З, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги є комунальним закладом та перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці, тому понесені витрати закладу охорони здоров`я повинні бути відшкодовані до бюджету м. Вінниці.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги - це комунальний заклад, який є власністю територіальної громади міста Вінниці, управління яким здійснює Вінницька міська рада.

Засновником Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги є Вінницька міська рада.

Оскільки фінансування Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці.

Враховуючи викладене вище, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів відповідної територіальної громади.

Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв`язку із цим відповідач своїми діями порушив матеріальні інтереси територіальної громади м. Вінниці.

Як визначено ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Враховуючи те, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування шляхом надання місцевим бюджетам із Державного бюджету трансфертів у вигляді субвенцій з метою формування місцевого бюджету, необхідного для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб у разі, коли коштів, що надходять з власних джерел та закріплених доходів не достатньо, тому наведений факт несе потенційну загрозу як для економіки міста, так і в цілому для держави, що в свою чергу приводить до скорочення фінансування соціальних програм, додаткового залучення коштів із Державного бюджету.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вина ОСОБА_1 встановлена вироком суду, який набрав законної сили, а витрати на стацонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину у добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовано.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 274, 280- 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Вінницької міської ради, , кошти на відшкодування витрат міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, в сумі 28 961,87 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Вінницька окружна прокуратура Вінницької області, адреса місцезнаходжеення: м.Вінниця, провул. Цегельний, 8.

Позивач: Вінницька міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 16.11.2021 року.

Суддя: