Провадження №2/592/399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

20 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого-судді - Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Черей С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що відповідач, ОСОБА_2 , була зареєстрований в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після реєстрації шлюбу з його сином, підтвердженням чого є довідка № 348/121899. ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1393, належить право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Спільне життя його сина та Відповідача не склалося, і у вересні 2019 року ОСОБА_2 виїхала з будинку, забравши всі речі, і з того часу до неї більше не поверталася. 17 січня 2020 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/18170/19 шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. На даний час Відповідач мешкає в м. Житомир, але конкретна адреса йому не відома. Отже, Відповідач, не проживає в будинку близько року, і при цьому ніяких перешкод у проживанні Відповідача не чинилося. Не проживаючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку не має і взагалі ним не цікавиться. Реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕР №720818 від 23.07.2007 (а.с.11).

У вказаному будинку зареєстровані відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою МЄІРЦ № 348/121899 від 07.10.2020 (а.с.13).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 , який є сином позивача та колишнім чоловіком відповідача, у судовому засіданні зазначив, що він та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 по 2020 роки. У 2007 році в них народилася дитина. 15.10.2019 з невідомих причин відповідач ОСОБА_2 зібрала свої речі та перестала проживати за адресою АДРЕСА_1 . Після того як вона пішла ОСОБА_3 дізнався, що відповідач подала позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.11.2019 з ОСОБА_3 та користь відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач проживає у м. Житомир, адреса йому не відома.

Перешкод щодо проживання в будинку відповідачу ніхто не чинив.

Реєстрація відповідача у вказаному будинку, який належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У відповідності зі ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла.

Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оскільки відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 за місцем реєстрації, її необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми в протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Литовченко