ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/143/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Долі М.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У липні 2019 року ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач), вимоги якого уточнив під час розгляду справи, про визнання набутого у шлюбі автомобіля Тойота Авенсіс, д.н.з. НОМЕР_1 , спільним майном подружжя та його поділ шляхом стягнення грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності в розмірі 187 641 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що за нормами сімейного законодавства заявлений до поділу автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, яка у дослідженні про визначення середньо ринкової вартості колісного транспортного засобу.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, подала відзив на позовну заяву в якому не погодилась із розміром вартості автомобіля, визначеної у дослідженні №18672 від 12.05.2020. Для визначення вартості автомобіля посилалась на копію договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 21.09.2018 в якому зазначено, що дійсною вартістю автомобіля на момент укладення договору визначена у розмірі 313 363 грн.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача просив позов задовольнити, посилався на те, що актуальним на час розгляду справи є розрахунок вартості автомобіля, наданий саме позивачем.

ІІ. Процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою від 30.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку в підготовче засідання на 27.11.2019 (а. с. 44).

27.11.2020 у зв`язку з неявкою відповідача, про належне повідомлення якого відомості були відсутні, засідання відкладено на 02.03.2020 (а. с. 57).

02.03.2020 судом прийнята заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідач не з`явився, підготовче засідання відкладено на 21.05.2020 (а. с. 63-84).

20.05.2020 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог та клопотання про долучення доказів. (а. с. 88-144).

21.05.2020 ухвалою суду підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду на 04.08.2020 (а. с. 144).

04.08.2020 в зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 15.10.2020 (а. с.158)

15.09.2020 відповідачем подано відзив на позов (а. с. 160-189).

15.10.2020 в судове засідання сторона позивача не з`явилась, судом прийнятий відзив на позовну заяву, представника відповідача зобов`язано направити копію відзиву стороні позивача, розгляд справи відкладений на 11.01.2021.

04.01.2021 представником позивача до суду подана відповідь на відзив та заява про збільшення позовних вимог. (а. с. 197 - 231)

11.01.2021 суд прийняв до розгляду відповідь на відзив, повернув заяву про збільшення позовних вимог без розгляду, надав вступне слово представнику позивача, дослідив письмові докази, провів судові дебати, видалився до народної кімнати, по виходу оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування.

20.09.2003 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2018 шлюб сторін розірвано (а. с. 34).

В період шлюбу 01.10.2011 сторони набули у власність автомобіль Тойота Авенсіс, номер двигуна НОМЕР_2 ; номер кузова НОМЕР_3 , який був зареєстрований за відповідачем та відчужений нею 31.07.2019 на користь третьої особи - ОСОБА_5 (а. с. 27 - 28, 140 - 141).

Позивачем наданий висновок дослідження про визначення середньоринкової вартості колісного транспортного засобу, проведеного фахівцем оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», який внесений до Державного реєстру оцінювачів України, відповідно до якого середньоринкова вартість транспортного засобу Тойота Авенсіс, 2011 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_3 , може складати 375 282 грн. (а. с. 94).

Відповідачем наданий договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370014/4600/00001650 від 21.09.2018 відповідно до якого сторонами договору визначена страхова сума ТЗ, яка є дійсною вартістю ТЗ на момент укладення договору в розмірі 316 363 грн. (а. с. 185).

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Аналіз наведених норм сімейного законодавства та положень процесуального закону щодо обов`язку доказування обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), дає підстави для висновку, що у разі придбання майна у період зареєстрованого шлюбу спільність майна презюмується, а тягар доказування відсутності спільного майна покладається на сторону, яка це оспорює.

Відтак, зважаючи на те, що автомобіль був придбаний у період зареєстрованого шлюбу сторін і доказів відсутності спільного майна суду не надано, даний автомобіль набув статусу об`єкта права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Автомобіль є неподільною річчю і не може бути поділений в натурі.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Суду не надано доказів наявності між сторонами домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, а тому слід виходити з того, що частки подружжя у праві спільної сумісної власності на автомобіль є рівними.

Водночас під час судового розгляду даної справи було встановлено, що відповідач без згоди позивача відчужила спірний автомобіль на користь третьої особи, у зв`язку з чим неможливо здійснити його поділ у спосіб визначений позивачем в первісних вимогах.

Однак ураховуючи, що після розірвання шлюбу відповідач розпорядилась спільним сумісним майном подружжя без згоди і урахування інтересів позивача, а отриманими від реалізації автомобіля коштами розпорядилася на власний розсуд, суд дійшов висновку, що способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідача грошової компенсації половини вартості автомобіля на момент розгляду справи в розмірі 187 641 грн.(375 282 /2), що не суперечить вимогам частин 2, 4 статті 71 СК України.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

За загальним правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 296,80 грн. та понесені витрати на проведення дослідження вартості транспортного засобу на час розгляду справи в сумі 1 000,00 грн., а всього 4296,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля Тойота Авенсіс, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 187 641,00 грн. та судові витрати в розмірі 4296,80 грн., а всього 191 937,80 грн.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Заставенко М.О.

Повний текст рішення виготовлений 21.01.2021 р.