З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - Демченко І.М.
за участю секретаря судового засідання Романової Н.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Виробничий кооператив «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.10.2017 по 01.08.2020 у розмірі 11 682 грн 19 коп.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.10.2020, яка набрала законної сили 05.11.2020, цивільну справу передано за підсудністю до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області.
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.12.2020 справу прийнято до провадження та призначено для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 26.01.2021 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» Марченко Д.Ю. не з`явився, направивши на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 03.12.2020 відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду ОСОБА_1 за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
На підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 84967904 від 13.04.2017 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору про сплату пайових внесків від 10.04.2017 на праві власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).
Таким чином, Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» безпосередньо займається управлінням житлового фонду, який переданий балансоутримувачем відповідно до умов вищезазначеного договору про управління від 01 жовтня 2017 року.
Головою кооперативу ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» затверджено структуру внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_3 , вартість яких визначена у розмірі 4,14 грн за 1 кв. м. загальної площі(а.с.11-12).
Крім того, 20.03.2019 між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» та ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_4 , укладено договір про сплату внесків з утримання будинків і споруд у житловому будинку АДРЕСА_3 . Розмір щомісячної плати за надані послуги визначено у розмірі 300,42 грн. Відповідно до п. 1 розділу 11 цього договору відповідач зобов`язався оплачувати послуги у встановлений договором строк, тобто щомісяця не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим(а.с.8-10).
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_2 , відкритому за адресою: АДРЕСА_5 , за період з 01.10.2017 по 01.08.2020 складає : 9836, 39 грн. - заборгованість по квартплаті та 258,17 грн. - заборгованість за вивезення побутових відходів (а.с. 13-15).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з частиною четвертої ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, але й нести відповідальність за належне використання цих прав. Отже, всі свої дії щодо реалізації свого права він має співвідносити з загальними правилами, тобто ним не можуть порушуватися права інших осіб. Реалізуючи право власності на майно, власник має діяти в певному правовому режимі, одержуватися певних механізмів здійснення прав, наприклад правил користування електричною енергією, правил добросусідства тощо).
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тягар утримання майна полягає в тому, що за загальним правилом саме власник як господар свого майна - об`єкту нерухомості зобов`язаний утримувати його, підтримувати в належному стані, дотримуватися встановлених правил користування житлово-комунальними послугами. Таке зобов`язання щодо належного утримання майна виникає з моменту набуття цього майна у власність.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України (справа № 6-59цс13) від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи власником квартири АДРЕСА_1 , зобов`язаний сплати послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2017 по 01.08.2020.
Крім того, позивачем нарахований розмір інфляційних витрат за час прострочення боргу за період з 01.10.2017 по 01.05.2020, що складає 1092,86 грн та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 494,77 грн. (а.с.3-4).
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п.3 ст.549 ЦК України).
Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.
Водночас формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями, нарахування та стягнення яких заборонено на період дії карантину, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення нарахованих інфляційних втрат та 3% річних також підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст.141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 319, 322, 611, 625 ЦК України, ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 7, 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд
Позов Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий : І.М.Демченко