Справа № 199/5182/21
УХВАЛА

іменем України

19.11.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Терентієвої Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України ухвали Калінінського районного суду Тверської області Російської Федерації від 17 червня 2019 року та Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська через Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України ухвали Калінінського районного суду Тверської області Російської Федерації від 17 червня 2019 року та Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_2 .

Листом суду від 14 липня 2021 року заінтересована особа ОСОБА_2 була повідомленою про надходження клопотання, а також їй було запропоновано у місячний строк подати заперечення проти нього.

11 серпня 2021 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_2 проти клопотання, оскільки відповідно до прибуткового касового ордеру №315 від 29.07.2021 ОСОБА_2 переказала на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 рублів 26 копійок, з яких 16815 рублів сума переказу, 294 рублі 26 копійок сума комісії за здійснення переказу. Згідно платіжного доручення №000718 від 29.07.2021 ОСОБА_2 переказала на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , що вказаний у клопотанні до суду, 16815 рублів 00 копійок, указавши у призначенні платежу «добровольное возмещение судебных расходов на осн определения Калининского районного суду Тверской обл от 17.06.2019 по материалу 13-254/2019». Дата списання коштів з рахунку платника вказана у платіжному дорученні - 29.07.2021. Таким чином, відсутні підстави для визнання і виконання на території України ухвали Калінінського районного суду Тверської області Російської Федерації від 17.06.2019.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року відкрито провадження по справі та призначене судове засідання.

07 листопада 2021 року до суду надійшли доповнення ОСОБА_2 до заперечень проти клопотання.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає за необхідне задовольнити його з наступних підстав.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Цивільним процесуальним кодексом України. Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Правовідносини, що виникли з приводу визнання та виконання в Україні рішення іноземного суду врегульовані також нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.93, яка ратифікована Україною 10.11.94, Законом України "Про міжнародні договори України", Конституцією України. В силу ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами-членами Співдружності Незалежних держав у м. Мінську 22 січня 1993 року, учасницями якої є Україна і Російська Федерація, що була ратифікована Верховною Радою України із застереженнями, Україна взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції.

Згідно з положеннями ст. ст. 81, 82 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Так, 17 червня 2019 року Калінінським районним судом Тверської області було винесено ухвалу, якою стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок стягнення судових витрат 18 142 рублів 50 копійок.

Апеляційною ухвалою Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року ухвалу Калінінського районного суду Тверської області від 17 червня 2019 року змінено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок стягнення судових витрат 16 815 рублів.

Як вбачається з довідок судді Калінінського районного суду Тверської області Лазарєвої М.А. ухвала Калінінського районного суду Тверської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок стягнення судових витрат, з урахуванням Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року, набрала чинності 18.06.2020 і підлягає виконанню. Вказане судове рішення на території Російської Федерації не виконувалося.

Суд приходить до висновку, що подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України, будь-яких недоліків щодо його форми та змісту не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні та порядок подання такого клопотання дотримані.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені ст. 468 ЦПК України, не вбачається, тому суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Суд враховує, що боржник ОСОБА_2 добровільно виконала рішення (ухвалу) Калінінського районного суду Тверської області від 17 червня 2019 року з урахуванням Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року, перерахувавши суму в розмірі 16815 рублів на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується прибутковим касовим ордером №315 від 29.07.2021, проте, цей факт не є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

За положеннями ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За курсом Національного банку України станом на 19.11.2021 російський рубль дорівнює 0.361 грн.

Отже, суд вважає за необхідне визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 у розмірі 6070 грн. 21 коп. (16 815 х 0.361).

Статтею 470 ЦПК України визначено, що на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 462, 463, 464, 467, 469 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України ухвали Калінінського районного суду Тверської області Російської Федерації від 17 червня 2019 року та Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року про стягнення судових витрат із ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України ухвали Калінінського районного суду Тверської області Російської Федерації від 17 червня 2019 року та Апеляційної ухвали Тверського обласного суду від 18 червня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 16 815 рублів 00 копійок, що за курсом Національного банку України станом на 19.11.2021 становить 6070 (шість тисяч сімдесят) грн. 21 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець