Справа № 462/3243/21
УХВАЛА

23 листопада 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Гедз Б.М.

з участю секретаря судових засідань Ясниської В.Я.

за участю:

заявника - адвоката Зеленіна С.С.

відповідача - ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зеленіна С.С. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зеленін С.С. звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 462/3243/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування заяви зазначає, що позивач звертався до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти в межах суми позову арешт на рухоме та нерухоме майно відповідачів, в тому числі на належні відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будинок, загальною площею 69,4 кв. м., житловою площею 30,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач також просив заборонити ОСОБА_1 у будь-який спосіб відчужувати, а також укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна, заборонити будь-яким органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії., а саме: дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на належні ОСОБА_1 на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року в задоволенні даної заяви про забезпечення позову було відмовлено в повному обсязі. Ухвалу оскаржено до Львівського апеляційного суду та постановою від 18.10.2021 року Львівський апеляційний суд задоволив апеляційну скаргу частково, скасував ухвалу суду першої інстанції від 13.05.2021 року та наклав арешт на все майно відповідачів в межах суми позовних вимог 45000,00 Євро. Постанова Львівського апеляційного суду від 18.10.2021 року виконана приватним виконавцем Ільчишин Л.В., яка наклала арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , а також на всі грошові кошти останньої, що знаходяться на рахунках в банку, зокрема і на зарплатні кошти.

Представник вказує, що у своїй заяві про забезпечення позову, як і в апеляційній скарзі, позивач просив суд накласти арешт виключно на конкретний вид майна відповідачів, а саме: нерухоме та рухоме майно, натомість суд апеляційної інстанції, вийшовши за межі вимог заяви про забезпечення позову наклав арешт на все майно відповідачів (в межах суми позову), а не на його частину, як про це просив позивач.

Накладення арешту на все майно відповідачів обмежило право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та на справедливий суд, а також, без встановлення вини за цивільне правопорушення у цивільному позові, остання вже несе покарання, що суперечить меті забезпечення позову. ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції повністю позбавлена засобів для існування, що унеможливлює не лише процедуру оскарження тих чи інших рішень суду (адже такі потребують сплати судового збору, витрат на правову допомогу, доїзд, інші судові витрати), але і позбавляє можливості матеріального забезпечення як себе, так і своєї сім`ї, зокрема,.

Накладення арешту на все майно відповідачів є порушенням принципів змагальності та рівності сторін у судовому процесі та завідомо надають безумовну перевагу позивачу у судовому процесі, тому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Львівським апеляційним судом постановою від 18.10.2021 року у справі № 462/3243/21.

Заявник та відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали подане клопотання про скасування заходів забезпечення позову у повному обсязі, пояснення надали аналогічні викладеним у такому та просять суд його задовольнити. Акцентує увагу на тому, що оголошення, розміщене 25.05.2021 р. про продаж будинку, де зазначено контактний номер особи на ім`я ОСОБА_5 не могло бути розміщене ні його довірителькою, ні її чоловіком ОСОБА_4 , з огляду на те, що його довірителька є лише співвласником будинку, земельна ділянка, на якій розташований будинок належить її батькові, це майно не набуте під час шлюбу. Зі скрінів фотографій вбачається, що будинок всередині не фотографувався, отже, ставиться під сумнів питання хто конкретно подавав оголошення. Жодних намірів на продаж цього майна ОСОБА_1 не має. Натомість ОСОБА_4 не є співвласником майна і не може жодним чином розпоряджатися вказаним нерухомим майном. Дане оголошення в статусі «призупинене», контактний номер раніше не відповідав, на даний час недійсний. Просить скасувати заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , яка позбавлена джерел доходів і можливості повноцінно забезпечувати себе і сина та вести судові процеси. Позивач у судовому засіданні проти задоволення поданого представником клопотання заперечив.

Представник позивача - адвокат Лазор А.О. подав письмові заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову. Покликається на те, що заявник фактично звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про заміну заходів забезпечення позову, які вжиті судом апеляційної інстанції. Заявник обгрунтовує подане клопотання тим, що судом апеляційної інстанції при вжитті заходів забезпечення позову допущено порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів та що суд апеляційної інстанції вийшов за межі вимог заяви позивача про забезпечення позову. Відтак, оційнку ймовірних, на думку заявника, порушень судом апеляційної інстанції при вжитті заходів забезпечення позову може та повинен дати лише суд касаційної інстанції. Разом з тим, правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. Вважає, що суд обгрунтовано встановив наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, наклавши арешт на майно відповідачів в межах суми позову (в тому числі грошові кошти). Вважає, що такі заходи є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Також не погоджується з доводами заявника в тій частині, що накладення арешту на нерухоме майно буде достатнім для забезпечення позову у даній справі. Звертає увагу на те, що до матеріалів справи надано інформацію про ринкову вартість належного ОСОБА_1 нерухомого майна, звідки вбачається, що така не покриває навіть основної суми заборгованості та з урахуванням тривалого періоду невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань позивач буде збільшувати позовні вимоги на суму щтрафних санкцій у відповідності до вимог чинного законодавства. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Інші учасники справи не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку учасників справи та оглянувши матеріали цивільної справи № 462/3243/21 суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В ході розгляду даної справи ухвалами судді Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року та 24.06.2021 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.10.2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лазора Андрія Олеговича задоволено частково. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в межах суми позовних вимог 45 000,00 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 04.03.2021 року 1 510 200,00 грн.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається у судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвалу про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржено. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Ухвалюючи рішення за наслідками апеляційного перегляду ухвали Залізничного районного суду м. Львова про відмову у забезпеченні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має статус відповідача у справі, матеріально-правова вимога за договором позики у сумі 45 000 євро заявлена до неї в солідарному порядку разом з ОСОБА_4 , визначений захід забезпечення позову має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а також буде співмірним до позовних вимог, забезпечить фактичне виконання рішення у разі задоволення позову, чим усуне внаслідок неефективного захисту порушень прав позивача.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених положень вбачається, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи, що вжиті Львіським апеляційним судом за наслідками перегляду ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають лише тимчасовий характер, станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи в межах якої вживались такі заходи не завершено, рішення суду у справі не ухвалено, тобто обставини, із врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову продовжують існувати, вказані заходи забезпечення позову вживались судом із метою забезпечення, у випадку задоволення позовних вимог, реального виконання рішення суду, тому приходжу до переконання, що на даний час у суду першої інстанції відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідачів адвоката Зеленіна С.С. про скасування заходів забезпечення позову, відтак у задоволенні такої слід відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Зеленіна С.С. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя Б.М.Гедз