Провадження №2-о/523/71/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про видачу обмежувального припису,-

Установив

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтувала тим, що з 14.06.2019 року заявниця та ОСОБА_2 , проживали в зареєстрованому шлюбі до 21.11.2019 року в квартирі матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . У період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того ОСОБА_1 має дитину від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначила ОСОБА_1 , починаючи з початку 2020 року ОСОБА_2 неодноразово погрожував фізичною розправою, принижував в присутності матері та дітей, неодноразово викликалися заявницею працівники поліції та писалися заяви про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Крім того 16.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 протиправних дій по відношенню до ОСОБА_1 . Згідно витягу з ЄРДР номер кримінального провадження 0001554 правова кваліфікація правопорушення ст.129 ч.1 КК України.

13.05.2020 року ОСОБА_2 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння погрожував заявниці та членам її родини у знищенні квартири, дачного будинку та автомобіля шляхом підпалу. Також через мережу електронного зв`язку «Вайбер» ОСОБА_2 направляв ОСОБА_1 смс-повідомлення із погрозами.

На протязі 13 травня з 9.00 години по 15.00 годин ОСОБА_2 перебував у під`їзді будинку на сходах біля дверей квартири, в котрій проживає ОСОБА_1 . Періодично стукав у двері та викрикував погрози, перерізав інтернет-кабель «Київстар». 14 травня 2020 року ОСОБА_2 знову приходив до дверей квартири де проживає заяниця та пошкодив інтернет-кабель «Київстар». Свідками даних подій є сусіди, а також матір заявниці.

14.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 та повідомила про вищевказані обставини. У вечорі цього ж дня близько 16-17 години ОСОБА_2 знову прийшов до місця проживання родини заявниці та стукав у двері викрикував погрози, та пошкодив вхідні двері. Також ОСОБА_2 пошкодив автомобіль ОСОБА_1 подряпавши на капоті нецензурні образи.

15 травня 2020 року ОСОБА_2 знову з`явився біля квартири де проживає ОСОБА_1 та перерізав відремонтований інтернет-кабель «Київстар».

На теперішній час ОСОБА_1 побоюється фізичної розправи з боку ОСОБА_2 . Вважає щоб слід забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та її родини, необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони ОСОБА_2 з`являтися за місцем проживання ОСОБА_1 , заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із заявницею та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на викладене, заявниця просить суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 із відповідними заходами тимчасового обмеження його прав.

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача по справі на адресу суду надійшла 13 січня 2021 року.

Головуючий-суддя Сувертак І. В. перебував у черговій відпустці з 11.01.21 по 20.01.21 р.р. включно.

Сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи сповіщались у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістили та з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Окрім того, враховуючи зжаті строки розгляду справ даної категорії, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.06.2019 року проживали в зареєстрованому шлюбі до 21.11.2019 року в квартирі матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . У період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того ОСОБА_1 має дитину від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 32,33).

16.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 протиправних дій по відношенню до ОСОБА_1 . Згідно витягу з ЄРДР номер кримінального провадження 0001554 правова кваліфікація правопорушення ст.129 ч.1 КК України. (а.с. 6).

Також ОСОБА_1 неодноразово викликалися працівники поліції та писалися заяви про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. (а.с. 4,5).

Крім того ОСОБА_1 зверталась до ОМЦСССДМ у Суворовському районі за психологічною допомогою в якому їй надали направлення до Обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім`ї. (а.с. 23-27).

07 січня 2018 року набрав чинності Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за допомогою якого, держава, декларуючи нульову толерантність до домашнього насильства і визнаючи його суспільну небезпечність, впровадила нові підходи до протидії цьому соціальному явищу; був запроваджений такий новий юридичний інструмент, як обмежувальний припис.

Відповідно до пояснювальної записки суб`єкта законодавчої ініціативи до проекту Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», прийняття акту зумовлена підготовкою до ратифікації Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція).

Незважаючи на те, що Стамбульська конвенція ще не ратифікована Україною, новели ЦПК України, внесені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», щодо видачі обмежувальних приписів, необхідно розглядати в контексті норм Конвенції, яким вони відповідають за своєю суттю, для гармонізації з якими були прийняті.

Так, ст.53 Конвенції передбачено, що:

1.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб належні обмежувальні або захисні приписи були доступними для жертв усіх форм насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції.

2.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб обмежувальні або захисні приписи, зазначені в пункті 1, були:

доступними для невідкладного захисту та без покладення неналежного фінансового або адміністративного тягаря на жертву;

виданими на певний період або до їхньої зміни чи зняття;

у разі необхідності виданими на основі ex parte, що має негайну дію;

доступними незалежно від іншого правового провадження або на додаток до нього;

дозволеними бути представленими в подальшому правовому провадженні.

3.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб порушення обмежувальних або захисних приписів, виданих відповідно до пункту 1, підлягало ефективним, пропорційним та переконливим кримінальним або іншим юридичним санкціям.

Згідно довідника Парламентської асамблеї Ради Європи щодо положень Конвенції (витяг додається), мета положення останньої про цивільні позови та засоби правового захисту запровадження засобів цивільно-правового захисту, що дозволяють судам зупиняти певну поведінку та дають змогу постраждалим просити про ухвалення певних судових дій, таких як судові заборони, тимчасові приписи, заборонні судові накази чи судові накази про заборону домагання. Ці судові заборони важливі захисні заходи, адже вони перешкоджають правопорушникові, наприклад, наближатися до постраждалих у їхніх будинках і навколо них. У разі домашнього насильства ці судові заборони можуть дати жертві довготриваліший захист, якого не забезпечують надзвичайні захисні судові приписи. Вилучення правопорушника, навіть якщо він власник місця проживання, запобігає подальшим травмам у жертви, яка б інакше була змушена залишити дім, часто разом з дітьми, задля власної безпеки. Сторони мають вирішити, яка владна структура матиме право на видачу заборонних постанов, проте безпека жертви чи особи, що наражається на ризик, має залишатися пріоритетом. Сторони мають забезпечити, щоб жертви всіх зазначених у конвенції видів насильства мали змогу отримати постанови для обмеження дій кривдника та захистити жертву від контактів з ним на певний час.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Таким чином обмежувальний припис, з урахуванням положень ст.350-4 ЦПК України та ст.16 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", не потребує наявність судового рішення чи вироку суду у відношенні кривдника, у якості преюдиції, і може бути виданий і у випадках, коли кривдника ще не притягнуто до адміністративної відповідальності та не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі інших доказів у їх сукупності, не заміняє провадження у справах про адміністративне правопорушення та/або кримінальне провадження та не потребує застосування презумпції невинуватості при розгляді справи в порядку ЦПК України. По-перше, законом встановлені максимально стислі строки розгляду заяв такої категорії, які є, у більшості випадків, недостатніми до притягнення кривдника навіть до адміністративної відповідальності. По-друге, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (ч.3, 5 ст.26) пов`язує видачу та продовження обмежувального припису з оцінкою ризиків - оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1).

При цьому Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", як і Глава 13 розділу IV ЦПК України, безпека постраждалої особи є пріоритетною навіть над майновими правами кривдника на житло.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, та набула чинності для України 27.09.1991 року визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 19 Конвенції передбачено, зокрема, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Відповідно до положень ст.ст.1, 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

З огляду на викладене, звертаючи увагу на триваючий та системний характер насильницьких дій ОСОБА_2 , суд вважає доведеним ризик продовження застосування ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до заявниці та з метою захисту прав і свобод заявниці, суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі.

Керуючись ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обмеження:

1. Заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання та перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .

2. Заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж двісті метрів до місця проживання та перебування, та особисто до ОСОБА_1 .

3. Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

4. Заборонити ОСОБА_2 особисто так і через третіх осіб спілкуватися із ОСОБА_1 .

Встановити строк дії обмежувального припису шість місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Суворовський відділ поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік, а також Суворовську району адміністрацію Одеської міської ради та виконавчий комітет Одеської міської ради.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення, а особами які не були присутні з дня отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 січня 2021 року.

Суддя