У Х В А Л А

22 січня 2021 року

м. Київ

справа № 758/9966/17

провадження № 61-16762ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерноготовариства «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» (далі - ПрАТ «К.ЕНЕРГО»), в якому уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати наказ директора структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерноготовариства «Київенерго» (далі - СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго») від 26 червня 2017 року № 3442-К про звільнення його з роботи на підставі частини четвертої статті 40 КЗпП України; поновити його на роботі на посаді слюсара в службі газу; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць.

Позов обгрунтований тим, що він з 2010 року працював на посаді слюсаря в службі газу СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго». Після його вступу в Незалежну професійну спілку «Свобода» ПАТ «Київенерго» та обрання його заступником голови Незалежної професійної спілки «Свобода» ПАТ «Київенерго» у СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з боку керівництва відповідача почалось цькування та поширення неправдивих відомостей про нього серед членів трудового колективу, що принижувало його честь, гідність та ділову репутацію. Протиправні дії та цинічна поведінка адміністрації завдали йому певного дискомфорту та моральних страждань, що змусило його подати заяву про звільнення з роботи на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, але йому було відмовлено у цьому та звільнено відповідно до частини четвертої статті 40 КЗпП України.

Позивач вважає своє звільнення незаконним внаслідок серії службових підробок. У день звільнення йому не видали трудової книжки, довідки з місця роботи про розмір зарплати, а також письмово не повідомили про належні йому до виплати грошові суми та не провели із ним остаточний розрахунок, що змусило його звернутись з позовом до суду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді слюсара з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПрАТ «К.ЕНЕРГО» з 27 червня 2017 року. Стягнено із ПрАТ «К.ЕНЕРГО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 154 819,68 грн без врахування відповідних податків та інших обов`язкових платежів.

Cуд першої інстанції зазначив, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом.

Встановивши, що відповідач не отримував попередньої згоди виборного профспілкового органу - Незалежної професійної спілки «Свобода» ПАТ «Київенерго», членом якої є позивач, на звільнення позивача за прогули без поважних причин згідно з частиною четвертою статті 40 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача звільнено з посади без отримання згоди на це профспілки, обов`язковість попереднього отримання якої передбачена статтею 252 КЗпП України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», тому позов підлягає задоволенню.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «К.ЕНЕРГО» задоволено.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку дослідженим обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що роботодавець дотримався вимог, передбачених частиною четвертою статті 40 КЗпП України, водночас профспілка, надавши вказівки роботодавцю про звільнення позивача на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, не зазначила обґрунтованих мотивів щодо неправомірного його звільнення.

11 листопада 2020 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком касаційну скаргу до Верховного Суду на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, провадження № 6-34цс13, від 20 лютого 2013 року, провадження № 6-157цс12; постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року, провадження № 61-13588св18, від 21 січня 2019 року № 61-14252св18 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Подільського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 758/9966/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко