ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1625/17
Провадження № 22-ц/4820/150/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., (суддя-доповідач), Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянтів адвоката Чухась М.С.,

представника ПрАТ «СК «Уніка» - адвоката Бортник Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2020 року, суддя Федорчук І.М., та додаткове рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року, суддя Федорчук І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення майнової та моральної шкоди,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом та просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 15000 грн. моральної шкоди, 600 грн. за проведення оцінки транспортного засобу «Renault Megan»; з ПрАТ «СК «Уніка» просили стягнути на користь ОСОБА_1 750 грн. страхового відшкодування витрат на оплату лікувальної діагностики, на користь ОСОБА_2 93075 грн. 87 коп. страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля в результаті ДТП.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що 08 грудня 2016 року, приблизно о 17 год. 00 хв., на автодорозі сполученням Білогір`я Кам`янець Подільський, поблизу с. Кам`янка, Городоцького району, Хмельницької області відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renault Premium», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Kogel Snco24p», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення Правил дорожнього руху України, здійснюючи розворот на ділянці автодороги, яка не була передбачена для такого маневру, перегородив усю проїжджу частину автомобільної дороги причепом, внаслідок чого керований ОСОБА_1 автомобіль «Renault Megan», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , зіткнувся з причепом. В результаті ДТП водій автомобіля ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, з приводу яких перебував на лікуванні у травматичному відділенні Городоцької ЦРЛ з 08.12.2016 року по 10.12.2016 року, а керований ним автомобіль «Renault Megan» був фізично знищений.

Цивільно-правова відповідальність власника сідлового тягача марки «Renault Premium», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Kogel Snco24p», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК «Уніка». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи не встановлений. Страхова сума за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 200000 грн., розмір франшизи не встановлений.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПрАТ «СК «Уніка» 4219,2 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта; на користь ОСОБА_3 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

На думку апелянтів, судом неповно встановлено обставини справи. Так, суд не надав належної правової оцінки доказам, які вказують на те, що безпосередньо перед ДТП, яка мала місце 08 грудня 2016 року, автомобіль «Renault Premium» з причепом під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював розворот на автомобільній дорозі з обмеженою проїжджою частиною, а не намагався повернутися на проїжджу частину автодороги після заносу, про що помилково зробив висновки суд першої інстанції. Судом не взято до уваги висновки експертиз та інші письмові докази, які вказують на те, що причиною ДТП була саме винна поведінка водія ОСОБА_3 , який порушив декілька пунктів ПДР України, що стало наслідком створення аварійної ситуації за участі транспортного засобу позивачів.

В судовому засіданні представник апелянтів підтримала апеляційну скаргу. Представник відповідача в суді проти апеляційної скарги заперечила, підтримала рішення суду першої інстанції.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року, приблизно о 17 год. 00 хв., на автодорозі сполученням Білогір`я Кам`янець Подільський, поблизу с. Кам`янка, Городоцького району, Хмельницької області відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renault Premium», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Kogel Snco24p», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впоравшись з керуванням на слизькій дорозі, допустив занос транспортного засобу, який перегородив всю проїжджу частину автомобільної дороги. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 подавав світлові сигнали шляхом перемикання ближнього та дальнього світла фар автомобіля з метою попередження водіїв про небезпеку на автодорозі, а пасажир автомобіля ОСОБА_4 мав намір встановити знак аварійної зупинки. Однак в цей час водій легкового автомобіля «Renault Megan», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , який рухався по автодорозі в попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з причепом вантажного автомобіля «Renault Premium». Внаслідок ДТП автомобіль «Renault Megan», власником якого є ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження і за висновком оцінювача вартість матеріального збитку внаслідок пошкоджень транспортного засобу становить 263910 грн., вартість пошкодженого автомобіля становить 93075,87 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника сідлового тягача марки «Renault Premium», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Kogel Snco24p», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК «Уніка». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи не встановлений. Страхова сума за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 200000 грн., розмір франшизи не встановлений.

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, забою грудної клітини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку з отриманими травмами ОСОБА_1 перебував на лікуванні у медичному закладі з 08.12.2016 року по 10.12.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з недоведеності позивачами обставин, на які вони посилалися у позовній заяві як на підставу задоволення позову, відсутності доказів вини відповідача ОСОБА_3 у ДТП, яка сталася 08 грудня 2016 року.

Такий висновок суду є обґрунтованим з огляду на наступне.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджується вина відповідача ОСОБА_3 у настанні ДТП яка мала місце 08 грудня 2016 року, в результаті якої автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а сам водій автомобіля отримав декілька травм.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_4 , пасажира сідлового тягача марки «Renault Premium», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які той надав в суді першої інстанції, причиною виїзду автомобіля поперек автодороги 08 грудня 2016 року став занос транспортного засобу внаслідок слизького покриття поверхні автодороги. При цьому відразу після заносу водій ОСОБА_3 намагався самотужки прибрати транспортний засіб з дороги, однак не зміг цього зробити через недостатню ширину проїжджої частини та значні габарити причепу. В той же час він мав намір встановити попереджувальний знак про аварійну зупинку, однак не встиг цього зробити у зв`язку із зіткненням з автомобілем «Renault Megan» під керуванням ОСОБА_1 . Відразу ж після того, як ОСОБА_3 помітив світло від фар автомобіля позивача, то почав подавати йому світлові сигнали фарами, перемикаючи дальнє та ближнє світло, з метою попередження та уникнення аварійної ситуації.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2016 року, яка є чинною, вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 09 грудня 2016 року закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію цієї постанови направлено начальнику Городоцького ВП ГУ НП в Хмельницькій області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому слідчий СВ Городоцького ВП ГУ НП в Хмельницькій області прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п. 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, під час керування автомобілем, не обрав безпечної швидкості, через що, не впоравшись з керуванням автомобілем, допустив зіткнення з напівпричепом, отримавши тілесні ушкодження.

При наданні пояснень в якості свідка в кримінальному провадженні ОСОБА_1 вказав на те, що автомобільна дорога в місці, де сталася ДТП 08 грудня 2016 року, була слизькою від дощу та снігу на краях автодороги. Він не бачив внаслідок чого автомобіль з причепом було розвернуто поперек дороги, однак помітив світлові сигнали з обох боків від краю автодороги. При цьому сприйняв ці сигнали як відблиск фар від двох транспортних засобів і не став зменшувати швидкість руху, яка була приблизно на рівні 60 км/год. Коли побачив перешкоду у вигляді причепу, який перегородив проїжджу частину автомобільної дороги, не зміг своєчасно загальмувати у зв`язку зі слизьким покриттям автодороги та спрацюванням системи ABS в автомобілі.

У висновку судової автотехнічної експертизи №4/6-395/20 від 07.08.2020 року, зокрема, зазначено, що при заданому комплексі вихідних даних, в умовах дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Renault Megan» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Дії водія сідлового тягача «Renault Premium» з напівпричепом «Kogel Snco24p» не відповідали вимогам п.п. 9.9 «а», 9.10, 9.11, 15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України, однак встановити чи перебувають встановлені невідповідності у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП експертним шляхом не надається можливим у зв`язку з неможливістю в даній дорожній обстановці експертним шляхом надати оцінку діям водія автомобіля «Renault Megan» щодо виконання ним технічних вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповісти на питання про те, чи знаходяться дії водія автомобіля «Renault Megan» у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, експертним шляхом не надається можливим, оскільки експертним шляхом не надається можливим дати оцінку діям водія транспортного засобу по виконанню вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В той же час, посилання апелянта на висновок судової автотехнічної експертизи №266 від 27 серпня 2019 року, як на доказ вини ОСОБА_3 у настанні ДТП 08 грудня 2016 року є необґрунтованим, оскільки вказана експертиза була визнана судом неповною. Саме у зв`язку з тим, що цей висновок експерта викликав сумнів у його правильності, судом першої інстанції 04.10.2019 року було призначено повторну судову автотехнічну експертизу. Правильність призначення судом повторної експертизи була підтверджена постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року, який у мотивувальній частині зазначив, що у зв`язку з тим, що при призначенні первинної судової автотехнічної експертизи суд не зазначив усіх вихідних даних, які мають значення для проведення експертизи, тому висновок експерта №266 від 27 серпня 2019 року викликає сумнів в його правильності.

Таким чином, твердження апелянтів щодо обставин вчинення ДТП, яка мала місце 08 грудня 2016 року у зв`язку з розворотом сідлового тягача «Renault Premium» на автомобільній дорозі, а не у зв`язку з заносом транспортного засобу, не підтверджені доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин, які безпосередньо передували вчиненню ДТП.

На спростування обставин, встановлених у додатковому рішенні Городоцького районного суду від 09 листопада 2020 року, яким було вирішено питання розподілу між сторонами судових витрат, апелянти не надали своїх доводів, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не проводилася перевірка правильності вирішення цього питання судом першої інстанції.

Не спростовують висновків суду також й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно та об`єктивно встановлених обставинах справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2020 року та додаткове рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 січня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко