Справа № 501/4329/20
04 листопада 2021 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Грубому Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
21 грудня 2020 року представник позивача звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 33 883,98 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 102,00 грн.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30 грудня 2021 року матеріали цивільної справи передано до Овідіопольського районного суду Одеської області за підсудністю.
26 січня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в моє провадження надійшла вказана справа.
В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 24.07.2018 року між позивачем та ТОВ «ОЛТА ЛТД» було укладено Договір № 06/02-40К-0114995 добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
10.11.2018 року о 12:15 год. сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Внаслідок вказаного ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно рахунку № НОМЕР_3 від 23.11.2018 року, становить 181 883,98 грн.
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «УСК «Княжа ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 90 941,99 грн., та 72 566,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР092266 від 20.12.2018 року та №ЗР091912 від 19.12.2018 року. Решта суми страхового відшкодування - 18 375,00 грн., згідно довідки ПрАТ «УСК «Княжа ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зарахована до несплачених страхових платежів.
Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом № АМ/8079544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Франшиза згідно полісу АК/0950771 становить 2000,00 грн.
Керуючись ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з заявою про відшкодування збитків в порядку суброгації на суму 181 833,98 грн., у відповідь на яку ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату у розмірі 98 000,00 грн. та 50 000,00 грн., згідно договору №1202-001259, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з вирахуванням франшизи (ст. 12, ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»), згідно полісу № АМ/8079544 та договору додаткового обов`язкового страхування. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 33 883,98 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути без його участі, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Судом встановлено, що 10.11.2018 року о 12:15 год. сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
24.07.2018 року між позивачем та ТОВ «ОЛТА ЛТД» було укладено Договір № 06/02-40К-0114995 добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок вказаного ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно рахунку № НОМЕР_3 від 23.11.2018 року, становить 181 883,98 грн.
Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «УСК «Княжа ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 90 941,99 грн., та 72 566,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР092266 від 20.12.2018 року та №ЗР091912 від 19.12.2018 року. Решта суми страхового відшкодування - 18 375,00 грн., згідно довідки ПрАТ «УСК «Княжа ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зарахована до несплачених страхових платежів.
Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за полісом № АМ/8079544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Франшиза згідно полісу АК/0950771 становить 2000,00 грн.
Керуючись ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з заявою про відшкодування збитків в порядку суброгації на суму 181 833,98 грн., у відповідь на яку ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату у розмірі 98 000,00 грн. та 50 000,00 грн., згідно договору №1202-001259, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з вирахуванням франшизи (ст. 12, ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»), згідно полісу № АМ/8079544 та договору додаткового обов`язкового страхування. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 33 883,98 грн.
За приписами ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У відповідності до ч. 1ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Положеннями ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»у п. 9 роз`яснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 за №6-691цс15.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», який є винуватцем ДТП, різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,259,263-265,268,274,279 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1191, 1194, ЦК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.І. Бочаров