ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року

м.Суми

Справа №591/5225/20

Номер провадження 22-ц/816/130/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2020 року, ухваленого у складі судді Северинової А.С. у м. Суми, повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», який мотивував тим, що 30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 1530, про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» боргу в сумі 49 273 грн 20 коп. ОСОБА_1 стверджував, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, так як банк не надав нотаріусу первинних документів, які б підтвердили факт видачі/отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в договорі та виконання умов договору банком, прострочення виконання зобов`язання, а тому відсотки, пеня, штрафи останній не мав права нараховувати, у зв`язку з чим розмір стягнення у виконавчому написі є неправильним. Також зазначав, що нотаріусом не було враховано повернуті позичальником кошти, що потягло за собою неправильний розрахунок суми заборгованості. Крім того, станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство не передбачало можливість вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчувався. Позивач зазначав, що нотаріальна дія була вчинена поза межами Київського міського нотаріального округу, в межах якого може діяти приватний нотаріус. Крім того, позивач не отримував від АТ «Ідея Банк» повідомлення про несплату кредиту, про наявність заборгованості або про дострокове погашення кредиту.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 30 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі № 1530, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» боргу в сумі 49 273 грн 20 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 з таким рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав АТ «Ідея Банк» правонаступником ПАТ «Ідея Банк», за відсутності відповідних доказів. ПАТ «Ідея Банк» не повідомляв позичальника про зміни у організаційній формі. Ухвалюючи рішення суд не врахував, що угода між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 не укладались, відносини між банком і позивачем не врегульовані, зобов`язання у останнього перед АТ «Ідея Банк» відсутні. Заявник звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем коштів у заявленому банком розмірі, а також докази направлення йому вимоги банку про усунення порушення кредитних зобов`язань, проте суд першої інстанції безпідставно встановив факт надання позивачу коштів та направлення вимоги. Крім того, судом не враховано, що виконавчий напис виданий нотаріусом за відсутності доказів безспірності заборгованості, на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально . Заявник звернув увагу на порушення судом норм процесуального права, зокрема, суд розглянувши позов про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню постановив рішення, а не ухвалу, як того вимагає ч. 4 статті 432 ЦПК України, не врахував, що позивачу не направлений відзив на позов разом з додатками, що призвело до обмеження його процесуальних прав. ОСОБА_1 стверджує, що зазначені порушення є підставою для скасування ухваленого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» зазначило, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, наведені у апеляційній скарзі доводи не ґрунтуються на матеріалах справи, тому підстави для її задоволення відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що переглядається, судом встановлено, що 16 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Ідея Банк», та ОСОБА_1 була укладена угода № С02.220.72298 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої банк надав позивачу кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, лімітом кредитної лінії, доступної клієнту на момент укладання угоди у розмірі 29900 грн, зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 48,00 % річних (а.с. 90).

12 травня 2020 року банк направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Вимагав у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто, до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Станом на 12 травня 2020 року заборгованість за кредитним договором, враховуючи пеню, становить 47373 грн 20 коп., з яких: основний борг 32540 грн 84 коп., прострочений борг 2237 грн 47 коп., прострочені проценти 9879 грн 27 коп., строкові проценти 1915 грн 62 коп., інші штрафні санкції 800 грн (а.с. 123-124, 125,126, 127, 139-140, 141, 142-143, 144).

30 червня 2020 року за зверненням банку приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, вчинив виконавчий напис, відповідно до якого з метою погашення заборгованості на підставі угоди № С02.220.72298 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 16 травня 2017 року, укладеної між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 30 вересня 2019 року, стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за період з 31 жовтня 2019 року по 12 травня 2020 року включно у розмірі: 32540 грн 84 коп. основний борг, 2237 грн 47 коп. прострочений борг, 9879 грн 27 коп. прострочені проценти, 1915 грн 62 коп. строкові проценти, 800 грн інші штрафні санкції, 1900 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 49 273 грн 20 коп. (а.с. 88, 89).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_1 вимог, встановивши, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з дотриманням чинного законодавства, позивач був належним чином повідомлений про розмір заборгованості за кредитним договором, безспірність якої не спростована.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;

доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Установлені місцевим судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 30 червня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, що виник між сторонами справи, на вказане уваги не звернув та вирішив справу з порушенням норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню відшкодування фактично понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367; п. 2 ч. 1 ст. 374; 376; 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 30 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1530, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі угоди № С02.220.72298 від 16 травня 2017 року за період з 31 жовтня 2019 року по 12 травня 2020 року включно у розмірі: 32540 грн 84 коп. основний борг, 2237 грн 47 коп. прострочений борг, 9879 грн 27 коп. прострочені проценти, 1915 грн 62 коп. строкові проценти, 800 грн інші штрафні санкції, 1900 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 49 273 грн 20 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 840,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук