Справа № 2033/7912/12
Провадження № 4-с/645/28/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Фрунзенський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Мартинової О.М.,

за участі секретаря судових засідань Кривченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулію Анни Геннадіївни, заінтересована особа: стягувач ПАТ «Дельта Банк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк звернення до суду зі скаргою; визнати дії державного виконавця Немишлянського відділу виконавчої служби в м. Харкові Кабулії А.Г. в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк» який належить ОСОБА_1 - протиправними; зобов`язати державного виконавця Немишлянського відділу виконавчої служби в м. Харкові Кабулію А.Г. зняти арешт з коштів з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк» на якому знаходяться пенсійні кошти.

В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні Немишлянського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові перебуває виконавче провадження № 50676631 від 01.04.2021 року відкрите на підставі виконавчого листа № 2033/7912/12 виданого 29.11.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 158451 грн. 37 коп. Так, 14.04.2021 року постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові Кабулія А.Г., накладено арешт на всі кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк», у тому числі і на кошти які зараховуються в якості пенсійних виплат на ім`я ОСОБА_1 . При цьому, заявник посилається на те, що законодавством України заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійній виплати, оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань. Проте, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження заявник мала можливість тільки 21.05.2021 року. Після чого останній стало відомо, що 01.04.2016 року державним виконавцем Цурковим С.І. було відкрито ВП № 50676631 і винесені постанови про арешти, а також постанова про примусове стягнення коштів на користь ПАТ «Дельта Банк». Відповідно постанови державного виконавця Цуркова С.І., з пенсії заявника вираховується 20% пенсійних коштів на користь ПАТ «ДельтаБанк». При цьому посилається, що законодавством України заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати, оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких виплат відрахувань. Тому вважає, що накладення арешту державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Кобулії А.Г. на пенсійний рахунок ОСОБА_1 в АТ «ПриватБанк» є протиправним.

На адресу суду надійшли заперечення від представника Немишлянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мороз Г.Ю., в яких просить в задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця відділу Кабулії А.Г. від 14.04.2021 року по арешт коштів боржника та скасування постанови відмовити, посилаючись на наступне. На виконанні у Відділу перебуває виконавче провадження № 50676631, з примусового виконання виконавчого листа № 2033/7912/12, який виданий Фрунзенським районним судом м. Харкова 29.11.2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на косить ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 156882,55 грн., судовий збір в розмірі 1568,82 грн. при цьому зазначає, що ОСОБА_1 в своїй скарзі просить зняти арешт із свого банківського рахунку, який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» мотивуючи це тим, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, проте, станом на теперішній час до Відділу документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом не надходило, а надана довідка від АТ КБ «ПриватБанк» не є підтвердженням того, що на даний рахунок надходять тільки пенсійні виплати, тому що на даний час рахунок відповідно до довідки на вказану карту (рахунок) може бути зарахована будь яка виплати (переказ).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Так, 19.07.2021 року на виконання ухвали суду про залишення скарги без руху, ОСОБА_1 надано скаргу з уточнюючими вимогами.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження судді Мартинової О.М. та витребувано у державного виконавця копію матеріалів виконавчого провадження.

08.09.2021 року на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова суду від 23.07.2021 року до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 50676631.

Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова від 26.10.2021 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи: стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте до суду надала заяву, в якій вказала, що просить суд розглядати скаргу у її відсутність, разом з тим, вказала, що із запереченнями ознайомлена, доповнень не має, при цьому вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник Немишлянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проте на електрону адресу суду надійшла заява старшого державного виконавця Потупало Н.В., в якій остання просила розглянути вказану скаргу без участі представника Немишлянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за наявними матеріалами.

Стягувач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суд не повідомив.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 01.04.2016 року державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Цурковим С.І. відкрито виконавче провадження № 50676631 з виконання виконавчого листа № 2033/7912/12 виданого 29.11.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПА «ДельтаБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 156882,55 грн., судовий збір у розмірі 1568,82 грн. а всього 158451,37 грн.

Як вбачається з копії виконавчого провадження, постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Цуркова С.І. від 10.05.2016 року накладено арешт на майно боржника, а саме: автомобіль «Renault Clio» державний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, що належить боржнику ОСОБА_1 . А також заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Цуркова С.І. від 10.05.2016 року звернуто стягнення на пенсію боржника, а саме: з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків провадити утримання у розмірі 20 % заробітку до повного погашення заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у міста Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулія А.Г. від 13.04.2021 року прийнято виконавче провадження № 50676631 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

При цьому, 14.04.2021 року постановою старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у міста Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулія А.Г. у межах виконавчого провадження № 50676631 накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунка, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

15.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до начальника виконавчої служби Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції із заявою про зняття арешту з її пенсійного рахунку, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Листом від 23.04.2021 року в.о. начальника Відділу Панкратової М. повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з коштів боржника, оскільки незадоволені вимоги стягувача в повному обсязі.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вказує, що на відкритий у банку рахунок боржник отримує пенсійні виплати, отже рахунок має спеціальний режим використання і заявник має право на зняття арешту.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно приписів ч.1, ч.2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Крім того, ч. 3ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт на майно накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч.3 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таких відомостей банк, з моменту надходження постанови про накладення арешту на рахунки, державному виконавцю не надав, а постанову про накладення арешту коштів не повернув. Таким чином, на момент винесення постанови дії державного виконавця були правомірними.

Згідно з п.1 ч.4ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною ч.4ст.59 цього Закону.

Також, державний виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20), від 24 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20) та від 02.08.2021 року у справі № 711/841/14-ц.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що у постанові про арешт рахунків боржника державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

Відомостей, які свідчать про наявність у боржника рахунку, на який заборонено накладати арешт, від Банку не надходило, постанову державного виконавця виконано. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Надана державному виконавцю боржником довідка з АТ КБ «ПриватБанк» від 15.04.2021 року не свідчить про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Однак, у довідці зазначено, що на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Разом з тим, банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертає його постанову без виконання, хоча це є прямим обов`язком банку і тому, якщо його кошти арештовані на рахунку безпідставно, то вона має звернутися зі скаргою на дії або бездіяльність саме банку, а не державного виконавця.

Отже надана довідка з АТ КБ "ПриватБанк" не містить підтвердження того, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України, інформації від банку щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я боржника до державного виконавця не надходило, а тому державний виконавець на момент звернення скаржника до суду не мав передбачених законом підстав для зняття арешту з рахунку.

У зв`язку з тим, що приватним виконавцем не було отримано документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, ним обґрунтовано не було знято арешт із вказаного рахунку боржника, а відтак рішення приватного виконавця про відмову у знятті арешту з рахунку є правомірним.

Боржником ОСОБА_1 не надано суду документального підтвердження, що арештований рахунок № НОМЕР_1 має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти заборонено.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання нею пенсійних виплат, за її бажанням, готівкою через підприємство поштового зв`язку або ж через установу банку за умови оформлення рахунку з відповідним цільовим призначенням, а тому твердження ОСОБА_1 про порушення її права на отримання пенсійних виплат, є необґрунтованим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки арешт було накладено на майно боржника в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, то суд вважає, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем відповідно до вимог діючого законодавства, підстав для її скасування не вбачається, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Крім того ОСОБА_1 в своїй скарзі зазначила, що вона пропустила строк на подання скарги до суду, оскільки Немишлянський ВДВС в м. Харкові відмовив їй в ознайомлені і отриманні копії постанови, посилаючись на карантин.

Відповідно до ч.1 ст.449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

ОСОБА_1 звернулася до суду 15.06.2021 року, тобто з порушення строку звернення до суду, проте надала клопотання про поновлення судом строків з поважних причин.

Керуючись ст.447,450,451ЦПК України, на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», суд ,-

УХВАЛИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на подання скарги на дії державного виконавця.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кобулію Анни Геннадіївни, заінтересована особа: стягувач ПАТ «Дельта Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2021 року.

Суддя: