КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , поданою в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 58 085,86 грн та судовий збір у розмірі 1 664,45 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 30 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою.

Проте подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з таких підстав.

Відповідно до частини третьої, пункту першого частини четвертої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною першою статті 237 ЦК України встановлено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно із частиною першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі

Частиною першою статті 245 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до законодавства має вчинятися правочин.

З матеріалів справи вбачається, що дана апеляційна скарга подана і підписана Орловим С.І., який є директором ТОВ «Право та суспільні відносини», з посиланням на те, що він є представником ОСОБА_2 за довіреністю.

На підтвердження своїх повноважень як представника відповідача до апеляційної скарги долучено копію довіреності від 11 жовтня 2021 року № 3, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси у судових органах, в тому числі з правом оскарження рішень, ухвал і постанов судів усіх інстанцій та подання (підписання) апеляційних і касаційних скарг.

Ця довіреність була складена у простій письмовій формі, підписана ОСОБА_2 , посвідчена Орловим С.І., як директором юридичної особи - ТОВ «Право та суспільні відносини» на підставі статті 62 ЦПК України та засвідчена печатками зазначеного товариства.

Згідно із частиною першою, другою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність, зокрема, це стосується представництва у малозначних справах.

За змістом статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно із частиною третьою статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 62 ЦПК України).

Наявна у матеріалах справи копія наданого ОСОБА_1 документа з назвою «довіреність» від 11 жовтня 2021 року № 3, посвідченого ТОВ «Право та суспільні відносини», не є копією довіреності ні від фізичної, ні від юридичної особи та наведеним вище вимогам ЦК України і ЦПК України не відповідає.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 199/328/17-ц (провадження № 61-36708св18).

Колегія суддів також зауважує, що представлення інтересів в суді представником за довіреністю юридичної особи може мати місце у тому випадку, коли ця юридична особа є саме учасником справи, а не представником такого учасника, і вимогами чинного законодавства, зокрема статтею 245 ЦК України та статтею 62 ЦПК України, не передбачено посвідчення юридичною особою довіреностей, які видаються фізичною особою на користь будь-якої іншої особи.

За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Отже, процесуальний закон імперативно визначає, що підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, є підставою для повернення такої апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Одночасно апеляційний суд роз`яснює стороні відповідача, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року у справі № 752/18146/18 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Роз`яснити стороні відповідача, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.В. Ігнатченко

М.В. Мережко

С.І. Савченко