Справа № 758/9543/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засідання в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач член сім`ї колишнього власника спірної квартири, а саме чоловік . Відповідач не проживає у цій квартирі, не сплачує платежі за житлово-комунальні послуги, не бере участі в утриманні майна. У відповідності до ст. ст. 319, 405 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

16 липня 2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині ухвали.

20 вересня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи подані заяви учасників справи та наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, позивач є власником 28/100 часток квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу від 17 січня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 січня 2020 року № 196691961, які містяться у матеріалах справи.

У цій квартирі зареєстроване місце проживання відповідача, що підтверджено відомостями з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА.

Суд установив, що ОСОБА_2 фактично не проживає у спірній квартирі. Дані обставини не оспорюються відповідачем, а тому приймають ся судом до уваги.

Жодних поважних причин відсутності ОСОБА_2 за вказаною адресою суд не встановив, із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном.

Відповідно до ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. ст. 319, 321 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, беручи до уваги зазначені вище висновки, суд прийшов до переконання, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, будь-яких інших домовленостей з цього питання між сторонами не встановлено.

Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , а позов задовольнити.

Суд приймає аргументи позивача, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи, та такі відповідають вимогам закону.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 141, 259, 265, 273, 280-284, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 454,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Суддя О. І. Якимець