Провадження №2/225/22/2021
Справа №225/3796/20
26 січня 2021 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Черникової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області про позбавлення батьківських прав, а також стягнення аліментів на утримання дітей, -
10.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, а також стягнення аліментів на утримання дітей.
В обґрунтування позову зазначив наступне.
Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивачки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 , відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані згідно частини 1 ст.135 Сімейного кодексу України.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у позивачки за адресою АДРЕСА_1 .
Мати дітей, згідно вироку Дзержинського міського суду від 23.03.2018 року визнана винною у вчиненні злочину і їй було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.
ОСОБА_2 , відповідачка по справі, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.
18.09.2019 року ОСОБА_2 написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від дітей.
На підставі викладеного, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути аліменти на утримання дітей.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовної заяви, вказала, що не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не інформувала.
Представник третьої особи Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення позовної заяви.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав матері відносно дітей.
У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.
Відповідно до пункту 2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
Так у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Суд зазначає, що ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечення медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №5174 (а.с.7), відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №79 (а.с.6), відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України.
Згідно копії Розпорядження в.о. голови Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області №106 від 20.04.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13-14)
Згідно довідки №217 від 22.05.2019 року, виданої Служби у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку служби як опікун та є опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9)
Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №293 від 15.05.2019 року, виданої Олександропільською сільською радою ОСОБА_1 , яка мешкає як переселенець без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 про те, що за вказаною адресою разом з нею мешкають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який приходиться їй чоловіком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка приходиться їй онучкою, а також онук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10)
Згідно копії виробничої характеристики, виданої ОСОБА_1 філією «Технобуд Н» ПП «Техноком Н», ОСОБА_1 працює двірником філії «Технобуд Н» ПП «Техноком II» з травня 2019 року За цей час нарікань за виконану роботу не мала. Свої функціональні обов`язки виконує вчасно, без зауважень. Має організаторські здібності. Під час виконання громадських робіт згуртовує навколо себе двірників, що сприяє якісному виконанню завдання (а.с.12)
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 23 березня 2018 року у справі з Єдиним унікальним номером 225/27/18 провадженні №1-кп/225/130/2018, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік (а.с.16-18)

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 18 вересня 2019 року, засвідченої приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О., вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21)

Згідно з висновком Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області №32 від 11.03.2020 року вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 49-50)

Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню дітей, ніяким чином не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, написала посвідчену приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. заяву, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дітей, які не отримують від своєї матері необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст.169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.07.2020 року та продовжувати до досягнення найстаршою дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з неї аліменти на утримання дітей.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області (місце знаходження: вул. Маяковського, буд. 24-а, м. Торецьк, Донецька область) про позбавлення батьківських прав, а також стягнення аліментів на утримання дітей, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженку смт. Новгородське міста Торецька Донецької області, громадянку України, батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.07.2020 року та продовжувати до досягнення найстаршою дитиною - сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір на користь держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А.В.Соляник