Справа № 265/7174/20
Провадження № 2/265/333/21
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 січня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Адамової Т.С., за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився,, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Департамент патрульної поліціїв особі представника Дідур Ігора Івановича звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився.

Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначене судове засідання.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, за правилами цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Пунктом 1, 2, частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

За пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 6 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580- VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 даного Закону ознаками належності до поліції є символіка поліції, однострій поліцейських, спеціальні звання, відомчі відзнаки, спеціальний жетон та службове посвідчення поліцейського.

Як зазначено у пункті 2 частини 3 статті 13 Закону № 580- VIII у складі поліції функціонує, в тому числі, патрульна поліція.

Відповідно до частини 1 статті 17 вказаного Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно частини першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 59 даного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з підпунктом 59 пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція організовує і здійснює в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, одностроєм, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських.

На підставі пункту 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100) (далі Порядок) цей Порядок визначає механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку.

За приписами пункту 10 розділу V вказаного Порядку відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: за власним бажанням.

Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 149 о/с від 31 травня 2016 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу по управлінню патрульної поліції в місті Маріуполі» рядового поліції ОСОБА_1 , як працівника, який прибув з Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 30 травня 2016 року призначено інспектором з посадовим окладом згідно штату та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0011773 (а.с.6).

Відповідно до наказу № 379 о/с від 04 червня 2020 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про особовий склад» відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 1 батальйону, з 15 червня 2020 року. В даному наказі також зазначено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 4234,71 гривень (а.с.8).

Відповідно до довідки № АЩ/3 від 03 червня 2020 року Управління патрульної поліції в Донецькій області сума вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, виданих поліцейському ОСОБА_1 на день звільнення, складає 4234,71 гривень (а.с.7).

Таким чином, спірні правовідносини в даній справі виникли з приводу того, що відповідач ОСОБА_1 , звільнившись з посади поліцейського, що відноситься до публічної служби, не здійснив відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що спір у даній справі підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу поліцейського ОСОБА_1 , як особи, що перебувала на посаді публічної служби, зокрема, й питання відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків позивачу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що провадження по справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, - закрити.

Роз`яснити представнику позивачу, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали з дотриманням ч. ч. 2, 3 ст. 186 ЦПК України надіслати на адресу позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя