УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет Повітряних сил ім. Івана Кожедуба звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з 01.08.2012 року по 23.08.2016 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, Контрак про проходження військової служби був укладений з відповідачем 16.11.2012 року.

23.08.2016 року між контракт про проходження військової служби (навчання) був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 22.08.2016 року № 218.

Відповідно доч.10ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 1 (абзац 6) Контракту відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу(навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Просили стягнути з відповідача суму витрат, пов`язаних з утримання під час навчання у розмірі 81970,39 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі їх представника, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення справи до суду не надав.

Представник відповідача адвокат Александрова Т.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що враховуючи характер спірних правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем та керуючись судовою практикою Верховного суду, просила суд закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу,стажу роботи,стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Види військової служби, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Зазначені висновки зроблені у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16(провадження № 11-669апп18),у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі №461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31жовтня 2018року у справі №820/5761/15(провадження № 11-750апп18) та у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 705/1664/17 (провадження № 14-31цс19), що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до виниклих правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, тому провадження у цій цивільній справі, яке було відкрито помилково, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 155, 256, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів, закрити.

Повідомити позивача Харківський національний університет Повітряних сил ім. Івана Кожедуба, що вказана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (адміністративна юрисдикція).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА