печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -Бусик О.Л.

при секретарі -Диба І.Б.

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у справі № 757/48965/19-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 30 жовтня 2020 року подала до суду заяву про перегляд зазначеного рішення.

Заява обґрунтована тим, у заочному рішенні Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року справі №757/48965/19-ц зазначено, що відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У ОСОБА_2 не було можливості скористатися своїм процесуальним правом, оскільки про існування судової справи № 757/48965/19-ц йому стало відомо з інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а про існування заочного рішення - лише 29 жовтня 2020 року з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, необізнаність заявника про наявність судової справи, у тому числі про відкриття провадження у справі, призначеної дати судового засідання в суді по цивільній справі № 757/48965/19-ц, неотримання заявником повістки про виклик до суду, свідчать про поважність причин неявки заявника в судове засідання та неповідомлення їх суду, а також про неможливість подання відзиву.

19 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника позивача на заяву про перегляд заочного рішення, яким останній зазначає, що 30 жовтня 2019 року відповідач особисто отримав зазначене поштове відправлення, яке містило позовну заяву із додатками.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі за зареєстрованим місцем проживання, у зв`язку з чим відсутні підстави, на які посилається представник відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач заяву про перегляд заочного рішення підтримали, заочне рішення від 03 вересня 2020 року просили скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача проти скасування заочного рішення заперечував, зазначаючи про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а документи надані по суті спору істотного значення для вирішення справи не мають.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що підготовче засідання у справі призначалось на 11 грудня 2019 року, про що відповідача було повідомлено належним чином, відповідно до вимог ЦПК України.

Судову повістку про виклик до суду на 11 грудня 2019 року разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідач отримав особисто, 30 жовтня 2019 року, шо підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Надалі, поштова кореспонденція поверталась на адресу суду із відміткою про причину невручення, а саме: за закінченням встановленого строку зберігання.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, тому твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не було відомо про наявність даного судового провадження спростовуються матеріалами справи.

Предметом дослідження обставин даної справи є факт укладання договору позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На підтвердження факту укладання даного договору в матеріалах справи наявна розписка про отримання ОСОБА_2 грошових коштів у відповідному розмірі. Зазначене сторонами в судовому засідання не заперечувалось.

Докази, надані стороною відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, виходять за межі обставин справи.

При постановленні рішення, судом було повністю проаналізовано та надано оцінку доказам наявним у справі, та в подальшому застосовані нормі, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із зазначеної норми випливає, що сукупність вказаних обставин тягне за собою скасування судового рішення.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі в порядку ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

В тому числі, судом враховано, що відповідач у заяві про перегляд заочного рішення не надав будь-яких доказів, які б спростовували позицію сторони позивача в рамках розгляду вказаною справи, що безумовно не можуть бути прийняті судом до уваги при вирішенні питання про скасування заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у справі № 757/48965/19-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2021 року.

Суддя О.Л.Бусик