ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/453/21

провадження № 22-ц/4809/1376/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Волошиної Н.Л. від 21 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення,-

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 459 від 19 червня 2019 року їм надано дозвіл на улаштування в квартирі індивідуального опалення шляхом відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, в між опалювальний період, при наявності відповідних технічних умов.

Вказали, що відключили свою квартиру від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, про що було складено акт від 30.09.2020 року.

05.12.2019 та 09.10.2020 позивачі зверталися до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення квартири від центральної мережі теплопостачання.

Незважаючи на звернення позивачів, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 09.01.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут», та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення від централізованого опалення, а саме: 30 вересня 2020 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та розірвано Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 09 січня 2010 року між ними.

Зобов`язано Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з дати відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 30 вересня 2020 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено та вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить його скасувати та ухвалити нове рішення про

відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» зазначило, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує, що нарахування по особовому рахунку позивача платежів за послуги СП- ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для нього будь-яких обов`язків.

Право споживача на відключення від системи теплопостачання і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов.

Крім того, зазначає, що позивачем не надано до суду доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача та не надано рішення співвласників будинку багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та рішення органу місцевого самоврядування про відключення багатокварторного будинку від мереж ЦО на момент здійснення ними відключення своєї квартири, тобто на 30.09.2020 року.

Відключення квартири від теплопостачання без дотримання встановленого порядку не породжує правових наслідків як для осіб, які надають послуги з теплопостачання, так і для тих, кому ці послуги фактично надаються, та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, оскільки відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за теплову енергію.

Звертає увагу, що такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706 цс15, у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15, а також Верховним судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 361/2073/2015-ц (провадження № 61-14387св18).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з особовим рахунком № НОМЕР_1 та постачання гарячої води, підписаний обома сторонами, терміном на 5 років. (а.с.8)

Відповідно до п.28 вказаного договору, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах, що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 01 березня 2016 року, виданого Виконавчим комітетом Світловодської міської ради (а.с.7).

Згідно витягу із рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 19 червня 2019 року за № 459 «Про надання дозволів на улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на улаштування в квартирі АДРЕСА_1 , індивідуального опалення шляхом відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов та проведення робіт в міжопалювальний період. (а.с.9).

На замовлення ОСОБА_1 , інженером-проектувальником ОСОБА_3 розроблено робочий проект відокремлення від системи централізованого опалення та встановлення системи індивідуального опалення квартири АДРЕСА_1 . Даний проект погоджений обслуговуючою організацією житлового будинку, монтажною організацією та власниками квартири. (а.с.10-23).

Згідно Акту про відокремлення (відключення) квартири від мереж ЦО і ГВП від 30 вересня 2020 року, квартира ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням уводів у квартиру у кількості 4 штук (а.с.24).

Копією заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 09 жовтня 2020 року підтверджується факт їх звернення до СП ТОВ «Світловодськпобут» з метою розірвання договору з надання послуг ЦО та ГВП до квартири АДРЕСА_1 , зняття з абонентського обліку та припинення нарахування плати за надання послуг за абонентським рахунком. (а.с. 25-26)

05 грудня 2019 року ОСОБА_4 повідомив СП ТОВ «Світловодськпобут» про розірвання договору про надання послуг з ЦО та ГВП до квартири АДРЕСА_1 ,, укладеного 09 січня 2010 року, у зв`язку із закінченням строку його дії. (а.с.27,28).

Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» від 10 лютого 2021 року на ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за надані послуги у жовтні 2020 року відсутня. Станом на лютий 2021 року наявна заборгованість в сумі 4811, 21 грн. (а.с.29).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, ОСОБА_1 реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та на момент розгляду справи не користувався послугами відповідача, а тому наявні правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Також суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити у зв`язку з тим, що вона не є стороною укладеного договору від 09 січня 2010 року та не є власником особового рахунку НОМЕР_3 квартири АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (чинний на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (частина шоста статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

У пунктах 2.1, 2.2 Порядку обумовлено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

За пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

У справі встановлено, що за результатами звернення позивачів до Виконавчого комітету Світловодської міської ради із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної їм квартири, надано дозвіл на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. Тому відсутні підстави вважати, що відбулося самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки наведене свідчить, що у належний спосіб відбулася реалізація права на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розірвання договору між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги, оскільки позивачі реалізували своє право на відмову від надання послуг центрального опалення про, що було повідомлено відповідача та на момент розгляду справи не користувалися послугами відповідача.

Так, за умовами (п.28) Договору (далі-Договір) про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 09.01.2010, укладеного між ОСОБА_1 і СП ТОВ «Світловодськпобут», сторони домовились, що строк дії договору складає 5(п`ять) років з моменту укладення. Договір вважається щороку продовженим якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Також сторони домовились (п.29), що Договір може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку законодавства України, норм та правил.

Оскільки сторони передбачили можливість дострокового розірвання Договору у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання», суд першої інстанції правильно виходив з того, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у ОСОБА_1 виникло в силу домовленостей сторін договору з часу складання акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, а отже і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення.

Оскільки договір від 09.01.2010 року укладено між ОСОБА_1 та відповідачем, відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про розірвання вказаного договору у зв`язку з тим, що вона не є його стороною.

Колегія суддів відхиляє доводи зазначені в апеляційній скарзі про те, що позивач при відключенні квартири від теплопостачання порушив встановлений законом порядок відключення, адже не надав до суду рішення співвласників багатоквартирного будинку та рішення органу місцевого самоврядування про відключення багатоквартирного будинку від мереж централізованого опалення на момент здійснення нею відключення своєї квартири, тобто з 30.09.2020 року, у зв`язку з тим, що відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «;Про місцеве самоврядування в Україні» питання відключення від мереж централізованого опалення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.

Рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені відповідно до статті 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що законність прийняття рішення про відключення квартири позивачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та складений акт про відключення квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання не може встановлюватися в межах розгляду цієї справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.11.2021

Судді:

О.А. Письменний С.М. Єгорова С.І. Мурашко