Справа № 643/2321/20
Провадження № 2/643/595/21
26.01.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря - Петрової О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент реєстрації місця проживання Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 2008 р., реєстраційний № 5-08-300077, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, відповідно до розпорядження від 23 січня 2007 р. №1522, трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності наступним особам: матері позивача - ОСОБА_3 , позивачу - ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, в квартирі зареєстрований, але не проживає з грудня 2018 р. колишній чоловік позивача - ОСОБА_2 . В грудні 2018р. відповідач добровільно залишив спірне житло, забрав усі свої речі, квартирою не цікавиться та з сім`єю не спілкується, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили обставини, викладені у позовній заяві.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 2008 р., реєстраційний № НОМЕР_1 , виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, відповідно до розпорядження від 23 січня 2007 р. №1522, трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності наступним особам: матері позивача - ОСОБА_3 , позивачу - ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім позивача в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується, зокрема, Довідкою Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 13.02.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 11.04.2019 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно відповіді Московського ВП ГУНП в Харківській області від 30.01.2020 інформації від ОСОБА_2 з приводу перешкоджання у проживанні за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.12.2018 до Московського ВП не надходила.

Згідно актів від 30.12.2019 та 07.02.2020, підписаного сусідами, ОСОБА_2 з грудня 2018р. за вищевказаною адресою не мешкає, особисті речі у квартирі відсутні.

Згідно відповіді КП "Жилкомсервіс" від 13.05.2020 ОСОБА_2 з заявами про перешкоджання йому в проживанні у спірній квартирі не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб.

На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає протягом більш ніж одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Мельникова