Номер справи 623/4420/21
Номер провадження 2-о/623/178/2021
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі головуючого судді Одарюка М.П.,

за участі секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що і липні 2021 року вона звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком. У зв`язку із розбіжностями в написанні власного імені в паспорті громадянина України, та у трудовій книжці, дипломі та свідоцтві про народження дитини заявника, їй було відмовлено ГУ ПФУ в Маріупольській області в оформленні пенсії за віком, оскільки в наданих документах, що підтверджують страховий стаж заявника є розбіжності у написанні її імені у порівнянні з паспортними даними. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт належності їй зазначених вище правовстановлюючих документів.

Заявник в судове засідання не з`явилась. Суду подала заяву, в якій просила провести судове засідання з розгляду справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів без її участі.

Представник заінтересованої особи - ГУ ПФУ в Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду та будь-яких заяв не подавав.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 20 вересня 1979 року було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 (рос.мовою) на ім`я « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10-12).

Також судом встановлено, що 01 березня 1980 р. на ім`я « ОСОБА_3 » було видано диплом серії НОМЕР_2 , який посвідчує що вона в 1976 році вступила до Харківського технікуму зеленого будівництва і в 1980 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Озеленення міст і населених пунктів» ( а.с.9).

21 вересня 1984 року заявник зареєструвала шлюб та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20 липня 2021 року ( а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявниці народилась донька (рос. мовою) ОСОБА_5 де свідоцтві про народження батьками вказані (рос. мовою) ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ( а.с.14),

Згідно проекту рішення про відмову призначенні пенсії від 29.07.2021 № 91 заявнику було повідомлено, що із наданих нею документів для призначення пенсії було виявлено розбіжності в написанні імені, зокрема в трудовій книжці, дипломі та свідоцтві про народження дитини.

Водночас, із наявних у матеріалах справи копій документів, а саме: паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків вбачається, що правильним повним ім`ям заявника українською мовою є « ОСОБА_7 », у той час як і російською мовою « ОСОБА_7 ».

Судом також взято до уваги, що у долучених до матеріалів справі копій документів, а саме: у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20 липня 2021 року, згідно якого заявнику присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », ім`я заявника також вказано як « ОСОБА_7 » ( а.с.8,13).

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до вимог частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що диплом серії НОМЕР_2 , виданий 01 березня 1980 року Харківським технікумом зеленого будівництва, трудова книжка серії НОМЕР_1 (дата заповнення 20 вересня 1979 р.), видана російською мовою на ім`я - « ОСОБА_2 » належать заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частина 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та заявником, що останні являються донькою та матір`ю, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав, а саме: можливість підтвердження страхового для оформлення заявником пенсії.

Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та заявником суду не надано.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зазначений факт родинних відносин між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та заявником знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, які іншим шляхом встановити неможливо.

На підставі вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 263-265, 294, 315, 319, 354 ЦПК Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнена 20 вересня 1979 року на ім`я « ОСОБА_2 » (російською мовою) та диплому серії НОМЕР_2 , виданий 01 березня 1980 року Харківським технікумом зеленого будівництва.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - її рідною матір`ю.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк