Провадження № 2/522/6684/21
Справа №522/8353/21
УХВАЛА

23 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 22.11.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича, яка мотивована тим, що до Одеського апеляційного суду було направлено всю справу, хоча оскаржувалася представником відповідача ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову. Направлення справи до апеляційного суду затягує розгляд справи та порушує права дітей. Позивач прирівнює направлення справи до Одеського апеляційного суду з зупиненням провадження у справі і вважає такі дії недопустимими у справі про стягнення аліментів. Також позивач зазначає, що суддя при розгляду справи між тими сторонами про поділ майна подружжя звинувачував представника позивача у тому, що справа направлена до суду апеляційної інстанції у зв`язку з неприйняттям зустрічного позову. Позиція судді Бондаря В.Я. на думку позивача не відповідає вимогам п.15.10 Перехідних положень ЦПК України та свідчить про упередженість та об`єктивність судді.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Невідкладність в контексті реалізації процесуальних строків пов`язується із необхідністю у максимально стислі строки вчинити судом процесуальні дії.

Тому, дана заява про відвід розглядається судом у день, коли таку заяву було передано судді.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є не обґрунтованим та немає об`єктивного підґрунтя для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

Дійсно, в провадженні судді Бондаря В.Я. перебуває цивільна справа №522/8353/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року було повернуто заявнику зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування в особі Приморської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком.

Представник відповідача оскаржила вищевказану ухвалу та матеріли судової справи на вимогу Одеського апеляційного суду були направлені до суду апеляційної інстанції.

Відповідь на лист представника позивача адвоката Рязанцевої О.О. щодо витребування справи з Одеського апеляційного суду була надана 22.11.2021 року, ще до отримання заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

Відповідно до п.15.10 Перехідних Положень ЦПК України разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-9, 11, 14-16, 20, 22, 23, 37-39 частини першої статті 353 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

Представник позивача не вірно трактує положення чинного законодавства, адже пункт 15.10 виокремлює ухвали про повернення зустрічного позову, саме за умови, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на її оскарження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до «пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основі гарантій, передбачених статтю 6 Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини щодо застосуванні статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Таким чином, виконання вимог Одеського апеляційного суду щодо направлення цивільної справи, а не виділених матеріалів не може свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді.

Посилання ОСОБА_1 на звинувачення її представника ОСОБА_3 в тому, що справа була направлена до суду апеляційної інстанції є надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи.

Будь-які доводи заявниці про неоднакове ставлення до сторін не доказується жодним чином, тому не знаходить свого підтвердження.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, а доводи позивача зводяться до не погодження з процесуальними діями головуючого у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судове засідання по дані справі не призначено, адже цивільна справа перебуває в Одеському апеляційному суді, тому дана заява ОСОБА_1 підлягає передачі до канцелярії суду для здійснення її розгляду суддею, що не входить до складу суду.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 23.11.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар