Провадження № 2-др/752/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(ДОДАТКОВЕ)

26 січня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

при секретарі Захарченка А. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Грибовод Віталієм Васильовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 25880, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 630353728 від 21 січня 2016 року в розмірі 53 479,32 грн. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

18 січня 2021 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Грибовода В. В. - про ухвалення додаткового рішення в указаній справі.

Заява мотивована тим, що при ухваленні заочного рішення від 28 грудня 2020 року судом не було вирішено питання про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу, хоча при поданні позову позивачем були надані докази понесення таких витрат, та заявлено клопотання про їх стягнення.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК України може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах.

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем вказувалось про те, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, які позивач просив стягнути з відповідача.

Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин ухваленого 28 грудня 2020 року заочного рішення у справі вбачається, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Тому, з даного приводу, на думку суду, слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду ордер на надання правової допомоги адвокатом Грибовод В. В. № 1009186, договір про надання правової допомоги від 08 жовтня 2020 року № 8/10-20, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 8/10-20, акт прийняття-передачі виконаних робіт від 26 жовтня 2020 року, квитанцію форми № ПО-Д2 № 324456 від 26 жовтня 2020 року, відповідно до яких вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 10 000,00 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Грибовод Віталієм Васильовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

- ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

- акціонерне товариство «Альфа-Банк», , адреса: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Третя особа:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно