УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Князєва В.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», в особі уповноваженої Стрюкової Ірини Олександрівни, третя особа: ТОВ Фінансова компанія «Укрфинанс груп» про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), -

ВСТАНОВИВ:

На розгляду судді Лях М.Ю. перебуває цивільна справа № 953/15410/21 за вказаною позовною заявою ОСОБА_1 , в якій позивач просить зобов`язати відповідача повернути позивачу 23 717,68 доларів США, що були набуті відповідачем за рахунок позивача без достатньої правової підставі та судові витрати в розмірі 35000,00 грн.

13.09.2021 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Князєвима В.О. подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 52577677 про виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 640/3631/15-ц, виданого 16.05.2016року на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 159Ф-АК 400 від 14.08.2008 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариства «ВТБ Банк» на період розгляду по суті позову ОСОБА_1 до відповідача про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави по кредитному договору №159ФАК400 від 14.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем.

В обґрунтування зазначає, що Київський районний суд м. Харкова 24.04.2015 року по справі № 640/3631/15 винесено рішення по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №159Ф-АК-400 від 14.08.2008 року у розмірі 128466,94 грн. Рішення набрало законної сили і на цій підставі було відкрите виконавче провадження № 52577677 по виконавчому листу, що виданий 16.05.2016 року по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №159Ф-АК-400 від 14.08.2008 року у розмірі 128466,94 грн. Предмет позову по цій справі, є вимагання у відповідача повернути йому іноземну валюту - долари США у розмірі 23717 доларів , які відповідач отримав від позивача за рахунок позивача без достатньої правової підстави при реалізації кредитного договору № №159Ф-АК-400 від 14.08.2008 року. Відповідачем надано на вимогу документ, а саме копія виписки, яка, як вважає заявник, містить в собі інформацію, яка не відповідає дійсності, що не опискою і не технічною помилкою, а навмисно підроблений документ. Такі копії виписок по рахункам, які були відкриті Банком ОСОБА_1 , у рамках кредитного договору № 159Ф-АК 400 від 14.08.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» знаходяться в матеріалах справи рішення якій виконується виконавчою службою по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №159Ф-АК-400 від 14.08.2008 року у розмірі 128466,94 грн. Тому заявник вважає, що рішення Київського районного суду від 24.04.2015 року по справі № 640/3631/15 по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №159Ф-АК-400 від 14.08.2008 року у розмірі 128466,94 грн. прийняте на підставі сфабрикованих документів. Заявник вважає, що єдиним ефективним способом захисту порушеного законного інтересу позивача є зупинка виконавчого провадження по справі де є підроблені бухгалтерські документи.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову є співмірною із заявленими ним вимогам.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Однак заявник просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні, відкритого на виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова, яке набуло законної сили та заявником не оскаржується.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Крім того, заявником до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

За таких підстав, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Князєва В.О. про забезпечення позову у запропонований ним спосіб задоволенню не підлягає.

Разом з тим, позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду із обґрунтованою заявою про забезпечення позову та наданні відповідних доказів в її обґрунтування.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 81, 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Князєва В.О. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції.

Суддя