Справа № 932/9624/21
Провадження №2-о/932/215/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Осиково, Старобешівського району, Донецької області.

Заяву обґрунтовує наступним чином. ІНФОРМАЦІЯ_3 її народила ОСОБА_2 . Її матір проживала та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - с. Осиково, Старобешівського району, Донецької області. Видані їй документи, що підтверджують факт смерті матері неможливо використати для отримання у заінтересованої особи свідоцтва про смерть державного зразка, оскільки вони складені незаконно утвореними на тимчасово окупованій території України органами. Встановлення факту смерті необхідно їй для реалізації права на отримання допомоги на поховання та для прийняття спадщини. Оскільки в інший спосіб встановити вказаний факт можливості не має, вимушено звернулась до суду з цією заявою, посилаючись на те, що мешкає в межах Шевченківського району м. Дніпра.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року заяву залишено без руху.

16.11.2021 року заявниця надала до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, у своїй заяві від 16.11.2021 року прохала суд вирішити справу у її відсутність. Заяву підтримала у повному обсязі та прохала задовольнити. Зазначила, що при видачі свідоцтва про її народження, внаслідок місцевого діалекту, записано її ім`я як « ОСОБА_3 », тоді як в усіх інших документах визначено вірне « ОСОБА_4 ».

Заінтересована особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Письмових заяв та клопотань не надано.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення за наступних підстав.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із вимогами ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , заявниця є донькою ОСОБА_2 . У свідоцтві про народження заявниці зазначено її ім`ям « ОСОБА_3 », що є похідною, зменшувальною формою, від старослов`янського імені « ОСОБА_4 ». Факт народження заявниці саме ОСОБА_2 не викликає сумнівів у суду, оскільки місце та народження заявниці, які зазначені у свідоцтві, повністю збігаються з відомостями паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 14 від 19.03.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Осикове, Старобешівського району, Донецької області, внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності, церебросклерозу з артеріальною гіпертензією.

Заявниці незаконно утвореними на тимчасово окупованій території України формуваннями видано так зване свідоцтво про смерть матері, яке нею не може бути пред`явлено до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), задля отримання свідоцтва про смерть за наступних обставин.

Так, свідоцтво про смерть матері видано заявниці відділом РАЦС Старобешівського районного управління юстиції МЮ ДНР, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Отже, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем смерті матері заявниця не має можливості, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Указом Президента за № 32/2019 від 07.02.2019 року визначено, що увесь Старобешівський район Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Нормою ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, які затверджені наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженої у с. Вербовки, Балакліївського району, Харківської області. Матір заявниці померла у 2021 році у с. Осикове, Старобешівського району, Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причини смерті.

Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не може бути проведено державну реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки видані заявниці документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері необхідно заявниці для подальшої реалізації цивільних прав у вигляді отримання спадщини та допомоги на поховання.

Оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , з метою забезпечення її права на отримання свідоцтва про смерть її матері, відповідно до норм чинного законодавства України, з тим, щоб реалізувати право на отримання спадщини та про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала у віці 94 роки, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Осикове, Старобешівського району, Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України.

Враховуючи те, що заявниця звільнена від сплати судового збору, останній слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265-268, 293, 317, 319, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Вербовки, Балакліївського району, Харківської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 94 роки у с. Осикове, Старобешівського району, Донецької області.

Рішення допустити до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Роз`яснити, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол