Провадження №2/311/361/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» залишена без руху для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

22 січня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області від АТ КБ «ПроватБанк» надійшла заява про усунення недоліків, до якого позивачем надано реєстр про відправлення позовної заяви з додатками до суду від 29.12.2020 року, що на думку позивача підтверджує відправку поштової кореспонденції (позовної заяви з додатками) саме 29 грудня 2020 року.

Наданий представником позивача реєстр №8907584, складений 29 грудня 2020 року, є внутрішнім документом банку та не доводить відправку поштової кореспонденції (позовної заяви) на адресу суду.

Копія накладної ТОВ «ТЕКС-Україна» №762802 від 29 грудня 2020 року, також не може бути прийнята в якості належного доказу відправки поштової кореспонденції з огляду на наступне.

Відповідно до абз.25,27 п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, визначено, що реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, доказом поштового відправлення є розрахунковий документ, виданий оператором поштового зв`язку. При цьому, копію розрахункового документу за формою, встановленою відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка б підтверджувала надання послуг поштового зв`язку, позивачем суду не надано.

Крім того, в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, ТОВ «ТЕКСУкраїна» станом на 29.12.2020 року відсутнє.

Отже, ТОВ «ТЕКС-Україна» не є оператором поштового зв`язку, який в установленому законодавством порядку надає послуги з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямовані на задоволення потреб користувачів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ТЕКС-Україна» за накладною №762802 від 29 грудня 2020 року прийняло пакет документів для відправки до м. Василівка, вул. Радянська, 2, канцелярія Василівського районного суду Запорізької області. В подальшому, ТОВ «ТЕКС-Україна» лише 12 січня 2021 року через уповноважену особу

ТОВ «ТЕКС-Україна» ОСОБА_2 відправив поштову кореспонденцію до Василівського районного суду Запорізької області через оператора поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» (рішення НКРЗІ про внесення інформації до реєстру №42 від 31.01.2017 року, із змінами внесеними рішенням НКРЗІ №182 від 16.04.2019 року), згідно накладної №59 0006 3290 4865.

Таким чином, відправка позовної заяви з додатками через оператора поштового зв`язку відбулася саме 12 січня 2021 року, а позовна заява надійшла до канцелярії Василівського районного суду Запорізької області 13 січня 2021 року.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 гривень.

Виходячи з зазначеної в позові ціни позову 26 813,25 грн. та дату здачі поштового відправлення до оператора поштового зв`язку 12 січня 2021 року, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову, складає 2270 гривень.

Отже, позивачем недоплачено судовий збір в сумі 168,00 гривень.

Відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що заявником недоліки, зазначені в ухвалі суду від 14 січня 2021 року, у встановлений судом строк усунені не були, судовий збір в повному обсязі не сплачено, слід вважати позовну заяву неподаною та повернути її позивачу.

Керуючись ст.ст.177, 185, 260-261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Василівського районного суду С.О.Нікандрова