Ухвала

21 січня 2021 року

м. Київ

справа № 201/5489/18

провадження № 61-19544ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Меліор Банк», про відшкодування шкоди і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Меліор Банк», про відшкодування шкоди і судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що спірні правовідносини підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

У грудні 2019 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 23 грудня 2019 року повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з державного бюджету України судовий збір у розмірі 616 700 грн, сплачений на підставі платіжного доручення від 01 червня 2018 року

№ 1973.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено. Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 23 грудня 2019 року скасовано. У задоволенні заяви представника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

24 грудня2020року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції.

Підставою для скасування оскарженого судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також участь у судовому засіданні під час розгляду судом апеляційної інстанції особи, яка не має повноважень на представлення інтересів позивача.

29 грудня 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції.

Підставою для скасування оскарженого судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також участь у судовому засіданні під час розгляду судом апеляційної інстанції особи, яка не має повноважень на представлення інтересів позивача.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції з посиланням на те, що копію оскарженої постанови на адресу відповідача судом направлено не було, а з текстом постанови заявник ознайомився лише 30 листопада 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

У прохальній частині касаційної скарги представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що копію оскарженого судового рішення заявник не отримував, участь у судовому засіданні не приймав, з текстом постанови суду апеляційної інстанції ознайомився лише 27 грудня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Оскільки причини пропуску цього процесуального строку є поважними, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (частина друга статті 255 ЦПК України).

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частини п`ята статті 270 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17 (провадження № 61-4050св19) зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року вирішено питання про повернення судового збору позивачу, а також встановлено, що позивач пропустив строк позовної давності. Питання про розподіл судових витрат за результатами закриття провадження у справі вирішується судом шляхом постановлення ухвал.

З урахуванням того, що ухвалюючи після закриття провадження у справі додаткове рішення з питання, яке підлягає вирішенню ухвалою суду, суд першої інстанції вирішив питання, які не підлягають вирішенню у порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 23 грудня 2019 року та відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення й стягнення судових витрат.

Питання про повернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судового збору, сплаченого за подання позову, вирішено ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при винесенні постанови, якою скасовано судове рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення і стягнення судових витрат, не викликає розумних сумнівів. Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам Верховного Суду.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційних скарг

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а також змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року є необґрунтованими.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 09 вересня 2020 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Меліор Банк», про відшкодування шкоди і судових витрат - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особам, які подавали касаційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович