Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/695/20
Провадження № 2/499/30/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 27518,33 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_1 14.02.2020 року уклали договір страхування №103671958, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», строк дії полісу з 15.02.2020 року по 14.02.2021 року. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль NISSAN SUNNY, д/н НОМЕР_1 .

Так, 23.02.2020 року о 19:45 год, ОСОБА_1 , керуючи забезпеченим транспортним засобом в м. Одеса по вул. миколаївська дорога 299, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду, тим самим порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зазначена обставина встановлена постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.04.2020 року, відповідно до якого відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП.

При цьому, при вчиненні ДТП відповідач керував забезпеченим транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, зазначена обставина підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 року , якою відповідача визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП.

В результаті ДТП автомобілю третьої особи заподіяно матеріальну шкоду, яка складає 5 693, 98 грн. ТДВ СК «Кредо» виплатило потерпілій особі страхове відшкодування, у зв`язку з чим позивачу заподіяно шкоду у розмірі 30018,33 грн., до виплати підлягає дана сума за вирахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн. У зв`язку з цим страховик вважає, що має право подати регресний позов до страхувальника, якщо винна особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зважаючи на вищенаведене, ТДВ СК «Кредо» звернулося до суду з вказаним позовом. Просив стягнути суму відшкодування, витрати на сплату судового збору та надання правничої допомоги.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволені позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, відзиву не надіслав, заяв та клопотань не надав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2020 року о 19:45 год, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN SUNNY, д/н НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Миколаївська дорога 299, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду, тим самим порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зазначена обставина встановлена постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.04.2020 року, відповідно до якого відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП, постанова набрала законної сили 21.04.2020 року.

При цьому, при вчиненні ДТП відповідач керував автомобілем NISSAN SUNNY, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, зазначена обставина підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 року, якою відповідача визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

14.02.2020 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладено між ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_1 на автомобіль NISSAN SUNNY, д/н НОМЕР_1 , про що свідчить Поліс №103671958.

Як вбачається зі страхового акту від 21.04.2020 року, страхувальником є ОСОБА_1 , потерпіла особа ОСОБА_2 . Відповідно до акту ТДВ СК «Кредо» виплатило страхове відшкодування в сумі 27518,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Враховуючи положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування.

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні.

Зважаючи на те, що ТДВ СК "Кредо" виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 , яка є потерпілою особою, а не страхувальнику, враховуючи те, що винна особа відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, страхова компанія звернулася з позовом до винної особи.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4102,00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 599, 1166, 1191 ЦК України ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 12, 13, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників 34, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 27518,33 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 33 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю суму понесених позивачем судових витрат у розмірі 4102,00 грн. (чотири тисячі сто дві гривні 00 коп.), яка складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов