Справа № 452/3393/18 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/2156/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника Самбірської міської ради Львівської області Добрянського І.І.,

представника Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» Коростильова В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційними скаргами Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» та Самбірської міської ради Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Самбірської міської ради Львівської області та Самбірського комунального підприємства «Об`єднане», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Самбірський міський голова Гамар Ю.П. та директор СКП «Об`єднане» Квас Є.В. про скасування розпорядження міського голови, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що розпорядженням голови Самбірської міської ради Львівської області № 92-а від 08.06.2017 року призначений на посаду начальника Комунального підприємства «Об`єднане», у зв`язку з чим між ним та Самбірською міською радою укладено контракт, який переукладено 08.06.2018 року. Розпорядженням Самбірського міського голови від 25.10.2018 року № 148-ос «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_3 » його звільнено з роботи у зв`язку з втратою довір`я на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та пп. г п. 24 контракту від 08.06.2018 року з посиланням на грубе порушення законодавства у сфері тендерних закупівель. Стверджує, що розпорядження Самбірського міського голови від 25.10.2018 року № 148-ос «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_3 » є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він, будучи керівником, не здійснював безпосереднього обслуговування грошових та матеріальних чи культурних цінностей, не завдав жодної, в тому числі матеріальної шкоди, очолюваному ним підприємству. Зазначає, що ним не могло бути порушено законодавство у сфері тендерних закупівель, оскільки на СКП «Об`єднане» діяв тендерний комітет, який здійснював процедури закупівель, а він, не будучи членом тендерного комітету, не міг вчиняти жодних дій, пов`язаних з тендерними закупівлями. Вказує, що його не ознайомлено з оскаржуваним розпорядженням, жодних пояснень у нього не відбиралося, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України, а зі змісту розпорядження не вбачається, за яке правопорушення, вчинене ним, на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Вважає, що при ухваленні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відтак, враховуючи середню заробітну плату за один місяць в розмірі 1113,67 грн., з відповідача на його користь підлягає стягненню 23 387,07 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25 жовтня 2018 року по 23 листопада 2018 року. З наведених підстав просить: визнати незаконним та скасувати розпорядження Самбірського міського голови Гамара Юрія Петровича від 25.10.2018 року № 148-ос «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_3 »; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Самбірського комунального підприємства «Об`єднане»; стягнути з Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року, з врахуванням ухвал Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року та від 12 лютого 2020 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Самбірського міського голови Гамара Юрія Петровича від 25.10.2018 № 148-ос «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Самбірського комунального підприємства «Об`єднане».

Стягнуто із Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 270 621,81 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів і зборів.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження виплати середнього заробітку за один місяць в сумі 23 387,07 грн. допущено до негайного виконання.

Стягнуто судовий збір в дохід держави із виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області в сумі 1 409,60 грн., із Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» - 2695,08 грн.

Рішення суду оскаржили Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» та Самбірська міська рада Львівської області, в апеляційних скаргах покликаються на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт Самбірське комунальне підприємство «Об`єднане» зазначає, що контракт від 08.06.2018 року передбачає обов`язок керівника безпосередньо або через адміністрацію підприємства здійснювати загальне керівництво підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, користується правом розпорядження коштів підприємства. Зазначає, що рішенням Самбірської міської ради № 6 від 18 жовтня 2016 року «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт послуг» затверджено Порядок застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями Самбірської міської ради розпорядниками бюджетних коштів, відповідно до якого представник замовника на підставі отриманих від відповідальних підрозділів документів формує в системі оголошення про закупівлю не пізніше, як за сім днів до її проведення. Позивач, всупереч рішенню Самбірської міської ради, не дотримуючись передбачених у ньому термінів, уклав прямі договори з одним учасником, не допускаючи до участі в процедурі закупівлі інших учасників, які б могли запропонувати меншу ціну за надання даних послуг, що забезпечило б ефективне використання бюджетних коштів. Крім того, на думку апелянта, такі дії позивача порушують Закон України «Про публічні закупівлі». Вважає, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України не є заходом дисциплінарного стягнення, відтак вимоги статтею 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт Самбірська міська рада Львівської області зазначає, що ОСОБА_1 є особою, що безпосередньо уповноважена на розпорядження грошовими коштами Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» і саме за його електронним підписом здійснювалося подання звітів про укладення договорів, процедура яких порушена. Зазначає, що висновки суду про неправомірність звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є помилковими, оскільки уповноважена на розпорядження грошовими коштами службова особа є працівником, який безпосередньо обслуговує грошові цінності. Вказує, що основний зміст трудових обов`язків ОСОБА_1 , як директора Самбірського комунального підприємства «Об`єднане», становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, контролю за їхнім рухом і зберіганням. Вважає, що звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для витрати до нього довір`я, зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Звертає увагу, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України не є заходом дисциплінарного стягнення, відтак вимоги статтею 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Самбірської міської ради Львівської області Коростильова В.А., представника Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» Добрянського І.І. на підтримання доводів апеляційних скарг, заперечення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час укладення договорів підряду було дотримано, як вимоги абзацу другого та п`ятого частини 1 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі», так і пункту 1 розділу ІІ Порядку застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями - розпорядниками бюджетних коштів у редакції рішення Самбірської міської ради від 18 жовтня 2016 року № 6 «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт, послуг», так як Порядок застосовується для закупівлі товарів та послуг, очікувана вартість яких починається від 10 000 гривень, а не виконання робіт, тобто укладення цих Договорів з виконання робіт могло проводитися без застосування системи електронних державних закупівель ProZorro.org і тому безпідставним є посилання відповідачів на те, що ОСОБА_1 допущено грубе порушення законодавства у сфері тендерних закупівель. Крім того, ОСОБА_1 , працюючи директором СКП «Об`єднане», безпосередньо не обслуговував грошові або товарні цінності і під час укладення вказаних договорів підряду не вчинив винних дій, які давали б підстави для втрати довір`я до нього з боку органу управління майном Самбірської міської ради, а тому оспорюване розпорядження Самбірського міського голови є незаконним і підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати довір`я.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей».

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100цс16, зазначено, що «трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Самбірського міського голови від 08 червня 2017 року № 92-а ОСОБА_1 призначений з 09 червня 2017 року на посаду директора Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» згідно контракту.

08 червня 2018 року між Самбірською міською радою, в особі Самбірського міського голови Гамара Ю.П., та ОСОБА_1 укладений контракт у зв`язку з призначенням ОСОБА_1 на посаду директора СКП «Об`єднане».

Згідно з розпорядженням Самбірського міського голови від 25 жовтня 2018 року № 148-а «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_3 », ОСОБА_1 звільнено з посади директора Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» з 25 жовтня 2018 року у зв`язку з втратою довір`я відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, підпункту 19 частини четвертої пункту 20 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підпункту «г» пункту 24 Контракту від 08 червня 2018 року, яким передбачена можливість звільнення з посади керівника з інших, передбачених законом підстав.

Підставою прийняття розпорядження зазначено грубе порушення законодавства у сфері тендерних закупівель, що спричинило втрату довір`я до ОСОБА_1 .

Як вбачається з рішення Самбірської міської ради від 18 жовтня 2016 року № 6 «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт, послуг» міська рада вирішила - виконавчим органам Самбірської міської ради та її виконавчого комітету, комунальним закладам та комунальним підприємствам, установам та організаціям Самбірської міської ради розпорядникам коштів з 01 січня 2017 року проводити закупівлю товарів та послуг, вартість яких не перевищує межі, встановленої частиною першою статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі», в системі електронних державних закупівель ProZorro.org (http://prozorro.gov.ua) та затвердила Порядок застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями - розпорядниками бюджетних коштів.

Відповідно до абзаців другого та п`ятого частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон застосовується до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

У пункті 1 розділу ІІ зазначеного Порядку застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями встановлено, що цей Порядок застосовується для закупівлі товарів та послуг, очікувана вартість яких починається від 10000.00 гривень та не перевищує межі встановленої в абзаці першому частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за умови, що вартість предмета закупівлі товарів та послуг не перевищує 200 тисяч гривень, а робіт 1,5 мільйона гривень.

Із рішення Самбірської міської ради від 3 липня 2018 року № 35 «Про внесення змін до рішення Самбірської міської ради від 18 жовтня 2016 року № 6 «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт, послуг» вбачається, що пункт 4 розділу ІІ вказаного Порядку доповнено пунктом: «Цей порядок не застосовується для закупівлі товарів і послуг, вартість яких не перевищує 200 тис. грн у випадку: - робіт по благоустрою та поточного ремонту доріг».

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідачі покликаються на те, що ОСОБА_4 , як керівником Самбірського КП «Об`єднане», були допущені порушення при укладенні договорів на закупівлю послуг та товарів.

Зокрема, відповідно до пункту 3 розділу 3 (Процедура проведення закупівель) Порядку застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями представник замовника на підставі отриманих від відповідальних підрозділів документів формує в системі оголошення про закупівлю не пізніше як за сім днів її проведення, згідно з регламентом системи (три дні-період уточнень, три дні-подача пропозицій).

Представники відповідачів стверджували, що при перегляді укладених договорів і отриманих звітів, Самбірська міська рада виявила, що позивач всупереч прийнятому рішенню Самбірської міської ради, не дотримуючись передбачених у ньому термінів, уклав прямі договори з одним учасником, не допустивши до участі в процедурі закупівлі інших учасників, які б могли запропонувати меншу ціну за надання послуг з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Дії позивача викликали недовіру у міського голови, який вважав, що такі дії керівника суперечать Закону України «Про публічні закупівлі» - забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції та Рішенню Самбірської міської ради №6 від 18 жовтня 2016 року «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт, послуг», яке прийняте з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів, розширення реальної конкуренції при здійсненні закупівель за кошти міського бюджету в інтересах територіальної громади м. Самбора.

Разом з тим, стверджуючи про недотримання Порядку… та укладення керівником Самбірського КП «Об`єднане» договорів підряду по благоустрою міста та поточного ремонту доріг без дотримання процедури, передбаченої Порядком…, що призвело до втрати довір`я до керівника, відповідачі, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не долучили до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження таких своїх тверджень.

Колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду справи судом першої інстанції ні Самбірська міська рада Львівської області, ні Самбірське КП «Об`єднане» не долучили до матеріалів справи висновки відповідних служб, акти, довідки, складених за результатами перевірки законності укладених договорів, за результатами перевірки дотримання керівником Самбірське КП «Об`єднане» вимог Закону України «Про публічні закупівлі», рішення Самбірської міської ради №6 від 18 жовтня 2016 року «Про впровадження системи електронних закупівель та забезпечення прозорості і відкритості процедури закупівель товарів, робіт, послуг», Порядку застосування системи електронних закупівель виконавчими органами Самбірської міської ради, комунальними закладами та комунальними підприємствами, установами та організаціями, які б містили висновки про допущені керівником Самбірське КП «Об`єднане» порушення порядку закупівель товарів та послуг.

Матеріали справи не містять інформації, на чому ґрунтувалися висновки міського голови про грубе порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері тендерних закупівель, що спричинило втрату довір`я до нього.

На думку колегії суддів відповідачі не спростували тверджень позивача, колишнього керівника Самбірського КП «Об`єднане» ОСОБА_1 , про те, що він безпосередньо не здійснював і не порушував процедуру тендерних закупівель, оскільки на Самбірському КП «Об`єднане» діяв тендерний комітет, який і вирішував питання закупівель товарів і послуг.

На думку колегії суддів, на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, матеріали справи не містили належних та допустимих доказів на підтвердження грубих порушень ОСОБА_1 законодавства у сфері тендерних закупівель, що зазначено в оскаржуваному розпорядженні міського голови, як підставу для звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з втратою довір`я.

Крім цього, Контрактом, укладеним 08 червня 2018 року між Самбірською міською радою та ОСОБА_1 , визначено функціональні обов`язки керівника Самбірського комунального підприємства «Об`єднане»

Відповідно до пункту 1 Контракту, укладеного 08 червня 2018 року між Самбірською міською радою та ОСОБА_1 , керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати загальне керівництво підприємством, забезпечувати його високопродуктивну діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна.

Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом (пункт 5 Контракту).

Керівник має право серед інших користуватися правом розпорядження коштів підприємства, здійснювати закріплені за ним повноваження і права по керівництву підприємством, розпорядженні майном, яке перебуває у господарському віданні підприємства у відповідності до вимог законів та Статуту підприємства (пункт 11 Контракту).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який аналізуючи зміст функціональних обов`язків керівника Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» Затварського Р.Б., передбачених контрактом, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що позивач, обіймаючи посаду директора СКП «Об`єднане», безпосередньо обслуговував грошові або товарні цінності (був зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), що виконання ним операції, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, становило основний зміст його трудових обов`язків та виконання ним указаних дій носило відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надали суду першої інстанції належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача про те, що в коло його обов`язків, визначених контрактом, не входило безпосереднє обслуговування грошових, товарних чи культурних цінностей (їх приймання, зберігання, транспортування, розподіл і т.п.), на підтвердження вчинення позивачем умисно чи з необережності таких дій, які б могли бути підставою для втрати довір`я до керівника Самбірського КП «Об`єднане».

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів і тих підстав, що не можна ототожнювати функції з обслуговування грошових і товарних цінностей із одержанням їх під звіт та функції контролю за використанням грошових коштів і розпорядження ними, які є відмінними за своєю природою. Працівником, який обслуговує грошові і товарні цінності є той працівник, що має доступ та працює із такими цінностями безпосередньо і це становить основний зміст його трудових обов`язків.

На думку колегії суддів правильними та обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , працюючи директором Самбірського КП «Об`єднане», безпосередньо не обслуговував грошові або товарні цінності, це не було основним змістом його трудових обов`язків, не вчиняв умисно чи необережно такі дії, які б давали підстави відповідачу для втрати до нього довір`я

Аналізуючи зміст контракту, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач не відноситься до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, оскільки передбачені контрактом повноваження щодо збереження керівником Самбірського КП «Об`єднане» закріпленого за підприємством комунального майна та користуватися правом розпорядження коштами підприємства, здійснювати закріплені за ним повноваження і права по керівництву підприємством, розпорядженні майном, яке перебуває у господарському віданні підприємства у відповідності до вимог законів та Статуту підприємства (пункт 11 Контракту), не є основним змістом трудових обов`язків керівника, виконання цих повноважень не носить відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом та зберіганням матеріальних цінностей.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача у зв`язку з втратою довір`я, про незаконність оспорюваного розпорядження Самбірського міського голови та його скасування, про поновлення позивача на посаді.

Статтею 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Судом першої інстанції середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , розраховано вірно з врахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» та Самбірської міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк