ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/5300/20

Номер провадження: 22-ц/819/989/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Приходько Л.А
суддів:Базіль Л.В.,
секретар Орловської Н.В., Дундич А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Стахова компанія «Ю.Ес.Ай.»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2021 року у складі головуючого судді Войцеховської Я.В.,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 липня 2019 року за адресою м. Херсон перехрестя вулиць Театральна та вул. Воронцовська з вини відповідача ОСОБА_3 , яка керувала транспортним засобом марки ЗАЗ-110307 державний номерний знак НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок чого, було пошкоджено автомобіль Volkswagen transporter державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та який належить на праві власності ОСОБА_1 . Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Volkswagen transporter - ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. 10 лютого 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу у справі № 766/19543/19 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частини першої статті 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 . Кримінальне провадження закрито, цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Позивачі вказали, що внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 липня 2019 року їм завдано матеріальну шкоду, яка полягає у різниці між вартістю заподіяної шкоди та розміром страхового відшкодування. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження ринкова вартість автомобіля становить 167 653,26 грн, вартість відновлювального ремонту 383 875,63грн. Страховою компанією виплачено страхове відшкодування в сумі 98 000грн. Отже розмір завданої позивачам матеріально шкоди становить 69 653,23 грн.

Крім того внаслідок протиправних дій відповідача їм завдано моральну шкоду.

Моральна шкода завдана ОСОБА_1 полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобілю, що призвело до порушення звичного способу життя, негативного впливу на психологічний стан здоров`я та переживань пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Моральна шкода завдана ОСОБА_2 полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок протиправної поведінки відповідача через яку сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвело до погіршення його самопочуття, погіршення стосунків з оточуючими людьми.

Ураховуючи викладене, просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 69 653,23 грн; витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 2 480,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 25 000 грн кожному.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховою виплатою в сумі 69 653, 23 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , 2 480,00 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачів, моральну шкоду по 5 000,00 грн кожному.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивачі отримали страхову виплату, якої недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем у результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому ОСОБА_3 зобов`язана відшкодувати власнику різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Діями відповідача позивачам була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивачі зазнали у зв`язку з пошкодженням їх майна та необхідністю змінити звичайний спосіб життя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Іпатов В.В., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 адвокат Бондаренко О.М. апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник ОСОБА_2 адвокат Іпатов В.В., апеляційну скаргу не визнав, зазначивши, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

ОСОБА_1 та ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Volkswagen transporter», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

22 липня 2019 року, близько 05- 20 години, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Воронцовська в м. Херсоні, грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3 б), 16.11, 16.3 ПДР України проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, на перехресті не рівнозначних доріг не надала дорогу автомобілю який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення на перехресті вул.Театральна та вул.Воронцовська з автомобілем «Фольцваген транспортер» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першої статті 286 КК України звільнено у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 , кримінальне провадження відносно неї закрито.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1751362 від 16 липня 2019 року, за яким ОСОБА_3 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність за участю забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ» - 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Термін дії страхового полісу - з 17 липня 2019 року до 16 липня 2020 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн, розмір франшизи 2 000,00 грн.

За заявою ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування від 17 вересня 2019 року, ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» за наслідками настання страхового випадку виплатила їй страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в сумі 98 000,00 грн (100 000 -2 000 грн.(франшиза)).

Згідно висновку № АВє-245 від 04 вересня 2019 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку проведеного експертом Херсонської Торгово-промислової палати, вартість відновлювального ремонту пасажирського автобуса «Volkswagen transporter», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження 22 липня 2019 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на час завершення виконання цього дослідження становить 383 875,63 грн. Ринкова вартість транспортного засобу на момент його пошкодження складає 167 653,26 грн. Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного пасажирського автобуса визначається рівною ринковій вартості на момент пошкодження і становить 167 653, 26 грн.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Такий порядок відшкодування шкоди може застосовуватися не тільки страховиком, а згідно зі статті 8 ЦПК України (аналогія Закону), а і іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Як вбачається зі змісту висновку експертного автотоварознавчого дослідження № АВє-245 від 04 вересня 2019 року вартість відновлювального ремонту (383 875,63 грн) значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (167 653, 26 грн), що свідчить про фізичне знищення автомобіля, у зв`язку з тим, що його ремонт є економічно необґрунтованим.

А отже відшкодуванню власнику транспортного засобу підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення залишкової вартості транспортного засобу ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 липня 2021 року призначено автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлені питання: визначити вартість транспортного засобу «Volkswagen transporter» 1,9 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , після його пошкодження 22 липня 2019 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Проведення експертизи доручено експертам Херсонської торгово-промислової палати.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №Вс-30 від 27 жовтня 2021 року вартість утилізації досліджуваного автобуса Volkswagen Transporter 1.9 TDi реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортної пригоді 22 липня 2019 року із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ становить 84 518,90 грн.

З матеріалів справи вбачається, що страховиком відповідача ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» здійснено страхову виплату ОСОБА_1 в розмірі 98 000,00 грн.

Враховуючи наведене розмір відшкодованої шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 22 липня 2019 року, має становити 83 134,36 грн, як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (167 653,26 грн - 84 518,00 грн).

Вказані обставини свідчать, що шкода заподіяна ОСОБА_1 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 липня 2019 року відшкодована в повному обсязі шляхом виплати страхового відшкодування, а отже підстави для стягнення з винної особи шкоди відповідно до вимог статті 1194 ЦПК України відсутні, як і відсутні підстави для стягнення витрат понесених позивачами на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених вимог в цій частині.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в цій частині, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховою виплатою, а також витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди з огляду на таке.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, дослідивши матеріали справи колегія суддів прийшла до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача під час керування автомобілем та шкодою завданої позивачам, в зв`язку з чим, наявні правові підстави для відшкодування останнім моральну шкоду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивачі посилались на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою їм було завдано моральну шкоду, яка полягає у настанні негативних наслідків, а саме у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з пошкодженням належного ОСОБА_1 транспортного засобу, який був джерелом доходу для їх сім`ї, порушенням звичайного способу життя позивачів у зв`язку з необхідністю відновлення порушеного права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачі моральної шкоди суд першої інстанції врахував, як тяжкість та тривалість моральних страждань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і суттєвість змін у їх житті, а відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди у розмірі 5 000 грн кожному.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди не в повній мірі врахував понесені ними страждання, оскільки такий розмір визначався судом, виходячи з обставин спричинення таких страждань, їх тяжкості та тривалості.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, на підставі вимог статті 375 ЦПК України, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2021 року в частинах стягнень з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди різницю між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховою виплатою, витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 24 листопада 2021 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

Н.В. Орловська