Єдиний унікальний номер справи 333/6296/21
Номер провадження 2/333/3875/21
22 листопада 2021 року міста Запоріжжя
13 вересня 2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якої позивач просить суд визнати дійсним договір № 5665.К купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_4 , укладений 24.12.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрований Акціонерним товариством «Запорізька регіональна біржа нерухомості»; визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_4 .
Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 зазначила, що на підставі договору N 5665.К купівлі-продажу будинку, укладеного з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 24.12.1997 року та зареєстрованого Акціонерним товариством "Запорізька регіональна біржа нерухомості" набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , яке було зареєстровано Орендним підприємством "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації".
30.07.2009 року ОСОБА_1 перереєструвала своє місце проживання з АДРЕСА_5 на АДРЕСА_4 .
Згідно відповіді на адвокатський запит від 07.06.2021 року, ТОВ ЗМБТІ повідомляє, що в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_4 міститься один примірник договору № 5665.К купвілі-продажу зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею Нерухомості від 24.12.1997 р. крім того, 28.01.2014 року ТОВ «ЗМБТІ» було передано реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції реєстраційні книги із записами про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна згідно акту приймання- передачі.
Згодом, зі сплином певного часу, правовстановлюючий документ на належний Позивачці житловий будинок АДРЕСА_4 був втрачений.
Отримати дублікат договору N 5665.К купівлі-продажу будинку, укладеного 24.12.1997 року та зареєстрованого Запорізькою регіональною біржею нерухомості (акціонерне товариство) на теперішній час неможливо, оскільки місцезнаходження вказаної товарної біржі невідомо, а документи Запорізької регіональної біржі нерухомості до Державного архіву Запорізької області не передавались.
Зі змісту відповіді Головного управління статистики у Запорізькій області вбачається, що Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", введеного в дію 01.07.2004 року, Закрите акціонерне товариство "Запорізька регіональна біржа нерухомості" не проходило реєстрацію та не було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області від 06.09.2019 року за вих. N 01-32/Т-2303 документи Запорізької регіональної біржі нерухомості до архіву не передавались.
Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний вище житловий будинок перешкоджає на теперішній час у здійсненні права власності Позивачки на вказане майно в повному обсязі, що включає право володіння, користування та розпоряджання ним.
З метою належного здійснення права власності на майно, на тепер у Позивачки не має іншої можливості підтвердити наявність права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , як тільки звернутися до суду з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на цей будинок.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. /а.с. 41-42/
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 року підготовче провадження по даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та позовні вимоги в частині вимог про визнання права власності на будинок АДРЕСА_4 , проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, хоча про час та місце розгляду були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справи без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надали.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Заяв з проханням розглядати справи без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надали.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 22 листопада 2021 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ознайомившись з поясненнями сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
24 грудня 1997 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу будинку № 5665.К, зареєстрований Акціонерним товариством «Запорізька регіональна біржа нерухомості», житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . /а.с. 6/
За умовами вказаного договору - продавці продали, а покупець придбав житловий будинок АДРЕСА_4 , розташованого на земельній ділянці площею 577 кв.м. Житловий будинок був проданий за 17 100 гривень, які продавцями отримано повністю до підписання вказаного договору.
Сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування ОСОБА_1 житловий будинок, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу.
Укладений договір сторонами нотаріально не посвідчувався, факт вчинення правочину посвідчено старшим спеціалістом відділу Запорізької регіональної біржи нерухомості Пилипенко Н.М. та зареєстровано в журналі реєстрації за номером № 5665.К від 24.12.1997 року.
Згідно відповіді на адвокатський запит від 07.06.2021 року, ТОВ ЗМБТІ повідомляє, що в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_4 міститься один примірник договору № 5665.К купівлі-продажу зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею Нерухомості від 24.12.1997 р. крім того, 28.01.2014 року ТОВ «ЗМБТІ» було передано реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції реєстраційні книги із записами про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна згідно акту приймання- передачі.
Згодом, зі сплином певного часу, правовстановлюючий документ на належний Позивачці житловий будинок АДРЕСА_4 був втрачений.
Оскільки договір купівлі-продажу було укладено сторонами 24.12.1997 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України 01.01.2004 року, до спірних відносин підлягають застосуванню правила, визначені Цивільним кодексом України від 18 липня 1963 року, оскільки спір не стосується підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договору.
Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу Української PCP, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Згідно з ст. 47 Цивільного кодексу Української PCP, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.
На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, договір не містить умов, які б суперечили закону, а отже є вчиненим у встановленому законом порядку і відповідно дійсним.
Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання правочину дійсним, оскільки, у судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу частини житлового будинку сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджено письмовими доказами, якими є вищезазначена біржова угода; відбулося повне виконання договору та вищевказаний житловий будинок передана позивачу; за договором купівлі-продажу до ОСОБА_1 перейшло право власності на частину житлового будинку. З моменту укладення договору та по теперішній час жодна із сторін не заявила про недійсність правочину купівлі-продажу житлового будинку. Таким чином, суд приходить до переконання, що визнання правочину договору купівлі-продажу дійсним не призведе до порушення прав будь-яких інших осіб та у позивача відсутній інший шлях захистити свої права. Суд не має сумніву у достовірності документів, наданих позивачем, як доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 11, 15, 215, 328, 334, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Визнати дійсним договір № 5665.К купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_4 , укладений 24 грудня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрований Акціонерним товариством "Запорізька регіональна біржа нерухомості".
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2021 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов