Постанова

Іменем України

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 521/11544/19

провадження № 61-12895св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року у складі судді Мурзенко М. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на попередній посаді.

Позовна заява мотивована тим, що він перебуває у трудових відносинах з АТ КБ «ПриватБанк» з 2006 року, на момент звернення до суду перебував на посаді «провідний спеціаліст Legal Collection РП/провідний юристконсульт» з 2006 року. На вимогу керівника, 29 березня 2019 року, написав заяву про переведення з 01 квітня 2019 року у підрозділ Credit Collection на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 8.6 групи преміювання 22, заява була спрямована за допомогою електронних засобів зв`язку до керівництва відповідача.

18 квітня 2019 року отримав наказ № Э.DN-ПП-2019-6777643, яким його переведено не у відповідності з поданою заявою, оскільки було встановлено категорію 7.4, тоді як у заяві на переведення він зазначав категорію 8.6.

Вважав, що таким чином були суттєво змінено умови праці, згода на такі зміни ним не надавалась.

17 травня 2019 року ним було подано заяву на ім`я директора Південного головного регіонального управлінняз проханням встановити причини переведення з істотними змінами умов праці. Також, було встановлено, що у його заяві від 29 березня 2019 року здійснено виправлення, оскільки зазначена ним категорія оплати 8.6 була змінена на категорію 7.4 невстановленою особою.

Крім того, зазначав, що у заяві від 29 березня 2019 року просив перевести його на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, тоді як в наказі № Э.DN-ПП-2019-6777643 про переміщення зі зміною оплати праці від 18 квітня 2019 року його переведено на посаду спеціаліста Legal Collection РП/старший юрисконсульт.

Вважав наказ про його переведення зі зміною оплати праці незаконним.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 18 квітня 2019 року № Э.DN-ПП-2019-6777643 про його переміщення зі зміною оплати праці незаконним та скасувати; поновити його на посаді «провідний спеціаліст Legal Collection РП/провідний юрисконсульт» в АТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 18 квітня 2019 року № Э.DN-ПП-2019-6777643 про переведення ОСОБА_1 з посади «Ведучій спеціаліст Legal Collection РП/ведучий юрисконсульт» філії «Южне головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк» на посаду «Спеціаліст Legal Collection РП/старший юрисконсульт» філії «Южне головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді «Ведучій спеціаліст Legal Collection РП/ведучий юрисконсульт» філії «Южне головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення в частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскарженим наказом змінено посаду та розмір оплати праці позивача, а, отже, здійснено переведення позивача на іншу роботу у розумінні статті 32 КЗпП України. Оскільки наказом здійснено переведення позивача на іншу посаду, ніж зазначено в його заяві, то переведення було здійснено без згоди позивача, що відповідно до статті 32 КЗпП України не допускається. За таких обставин, вимоги в частині визнання незаконним скасування наказу підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 2 статті 235 КЗпП України з огляду на незаконне переведення на іншу роботу позивач повинен бути поновлений на попередній роботі негайно.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року змінено у мотивувальній та резолютивній частинах.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 18 квітня 2019 року № Э.DN-ПП-2019-6777643 про переведення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з 18 квітня 2019 року з посади провідного спеціаліста Legal Collection РП/ провідного юристконсульта (категорія 6.6 = 8963.50 UAH) на посаду спеціаліста Legal Collection РП/старшого юристконсульта (категорія 7.4 = 5929.70 UAH (-3033.80 UAH).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста Legal Collection РП/ провідного юристконсульта (категорія 6.6 = 8963.50 UAH) АТ КБ «ПриватБанк» (філія «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк») з 18 квітня 2019 року.

Рішення в частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надавав згоду на переведення на посаду спеціаліста з категорією оплати 7.4, відтак, при його переведенні було порушено вимоги частини першої статті 32 КЗпП України, тому його переведення є незаконним.

При цьому, апеляційний суд погодився, що позивач помилково послався та суд першої інстанції застосував частину третю статті 32 КЗпП України, оскільки спірні правовідносини цією нормою права не регулюються, так як зміна істотних умов праці працівника у даному випадку відбулася не з підстав ініційованих відповідачем змін в організації виробництва і праці.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди надали неправильно правову оцінку наданим сторонами доказам, не врахували заяву позивача, в якій він сам просив перевести його на посаду з категорією оплати праці 7.4. Вважає, що суд апеляційної інстанції врахував тільки доводи позивача, не врахувавши заперечення банку, чим поставив сторони в нерівне становище.

Також, вважає, що судами не забезпечено повного та всебічного розгляду справи, не досліджено організаційну структуру підрозділу товариства, в якій працює позивач.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2020 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Наказом від 12 березня 2011 року № Э.OD-ПП-2011-215 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 12 березня 2011 року на посаду старшого фахівця з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів ГРУ, РУ, СФ у підрозділ: адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП».

Наказом від 17 березня 2011 року № Э.OD-ПП-2011-227 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 17 березня 2011 року на посаду старшого експерта у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП».

Наказом від 11 листопада 2011 року № Э.OD-ПП-2011-846 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 11 листопада 2011 року на посаду провідного спеціаліста з відпрацювання кредитів корпоративних клієнтів ГРУ, РУ, СФ у підрозділ: адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП».

Наказом від 02 серпня 2012 року № Э.ON-ПП-2012-2955 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 02 серпня 2012 року на посаду провідного менеджера у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection»/ напрямок з відпрацюванням проблемної заборгованості «Legal Collection РП».

Наказом від 23 грудня 2013 року № Э.OD-ПП-2013-736 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 23 грудня 2013 року на посаду провідного менеджера у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection».

Наказом від 23 січня 2017 року № Э.DD-ПП-2017-6543935 «Про переміщення в середині банку» ОСОБА_1 переведено з 24 січня 2017 року на посаду провідного юристконсульта у підрозділ: ПриватБанк/ адміністрація /регіональні підрозділи/ Південне ГРУ/ Напрям «Credit collection».

Наказом про переміщення зі зміною оплати праці від 18 квітня 2019 року № Э.DN-ПП-2019-6777643 ОСОБА_1 переведено з 18 квітня 2019 року з посади провідний спеціаліст Legal Collection РП/ провідний юристконсульт (категорія 6.6 =8963.50 UAН) на посаду спеціаліста Legal Collection РП/ старшого юристконсульта (категорія 7.4 = 5929.70 UAН/ -3033.80 UAН); підстава зміни категорії: посадова інструкція Э.DN-ПП-2019-6777643 (17137222) від 17 квітня 2019 року (а. с. 11-12, 83).

З огляду на заяву ОСОБА_1 від 29 березня 2019 року до голови правління АТ КБ «ПриватБанк», він просив перевести його з 01 квітня 2019 року у підрозділ Credit collection на посаду старшого спеціаліста Legal Collection РП, з встановленням категорії оплати 8.6, групи преміювання 22 (кол.агент.) (а. с. 14).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 233/4565/17 (провадження № 61-36941св18), від 05 березня 2020 року у справі № 524/466/17 (провадження № 10090св19), від 24 березня 2020 року у справі № 703/1332/17 (провадження № 44029св18) та від 29 квітня 2020 року у справі № 681/1187/18 (провадження № 11479св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із частинами першою та шостою статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши всі надані сторонами докази і проаналізувавши їх доводи та заперечення за своїм внутрішнім переконанням апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки наказом АТ КБ «ПриватБанк» здійснено переведення ОСОБА_1 на іншу посаду, ніж зазначено в його заяві, то таке переведення було, фактично, здійснено без згоди останнього, що відповідно до статті 32 КЗпП України не допускається, тому є незаконним.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не врахували заяву позивача, в якій він сам просив перевести його на посаду з категорією оплати праці 7.4, а також надали перевагу доводам позивача над доводами відповідача, є безпідставними.

Так, судом апеляційної інстанції було враховано, що видачі наказу передувало подання ОСОБА_1 заяви про переведення та те, що кожна зі сторін надала суду копії такої заяви, які мають відмінність у зазначенні (встановленні) категорії оплати: у наданій ОСОБА_1 заяві зазначено категорія оплати 8.6; у наданої АТ КБ «ПриватБанк» заяві зазначено категорія оплати 7.4.

Судом були досліджені обидві заяви, вказано, що вони не мають відмінностей, крім цифрового зазначення 8.6 та 7.4, проте в заяві, наданій відповідачем, у цій частині наявні виправлення, а тому, в сукупності з усіма встановленими судами обставинами, заяву АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовано не було взято до уваги.

Посилання заявника на те, що судами не забезпечено повного та всебічного розгляду справи, не досліджено організаційну структуру підрозділу товариства, в якій працює позивач, тощо також не заслуговують на увагу, оскільки суди встановили обставини справи у достатньому обсязі для ухвалення правильних та законних судових рішень по суті спору, а правовою підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 стало порушення частини першої статті 32 КЗпП України, а саме відсутності його згоди на переведення на іншу роботу, з нижчими умовами оплати праці.

Приведені заявником у касаційній скарзі правові висновки у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року у справі № 233/4565/17 (провадження № 61-36941св18), від 05 березня 2020 року у справі № 524/466/17 (провадження № 10090св19), від 24 березня 2020 року у справі № 703/1332/17 (провадження № 44029св18) та від 29 квітня 2020 року у справі № 681/1187/18 (провадження № 11479св19), не спростовують правильність вирішення судами справи, оскільки у справі, яка переглядається, були встановлені інші фактичні обставини, а саме відсутня належна згода працівника на переведення на іншу роботу.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції змінив рішення суду першої інстанції в його мотивувальній і резолютивній частинах, повністю виклавши судове рішення в новій редакції, не зазначаючи про залишення рішення місцевого суду в якійсь частині без змін, тому Верховний Суд вважає за необхідне залишити без змін лише постанову суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного суду від 28 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк