Дата документу 17.11.2021
Справа № 501/2398/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2021 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В.,

Секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

справа № 501/2398/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

до

відповідача: компанія «GREATER BLOOM LIMITED» (Греітер Блум Лімітед), місцезнаходження:20th floor, Central Tower, 28 Queen's Road, Central, Hong Kong (20 поверх, Центральна вежа, 28 Квінз роуд, Центральний, Гонконг)

предмет та підстави позову: про відшкодування шкоди, завданої смертю,

учасники справи не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача.

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до компанії «GREATER BLOOM LIMITED» (Греітер Блум Лімітед) та просила стягнути з відповідачів відшкодування шкоди, завданої смертю сина - ОСОБА_2 під час його рейсу на судні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у розмірі відповідачів 250 320 доларів США та стягнути моральну шкоду у розмірі 25 000 доларів США.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про витребування доказів (а.с. 44-45).

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про виключення компанії «POST HOLDING ASSETS LTD» з кола відповідачів (а.с. 58-59).

Представник позивача надав до суду клопотання про витребування доказів (а.с. 71-72).

Представник позивача надав до суду додаткові пояснення по справі (а.с. 91-92).

Представник позивача надав до суду заяву про залучення документів до матеріалів справи (а.с. 95).

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд проводити судове засідання без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. ).

Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином шляхом направлення міжнародного доручення, однак через причини, які не залежать від суду, вказане доручення було повернуто без виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, відповідач вважається належним чином повідомленим.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.07.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області відкрито провадження по справі (а.с. 40).

Ухвалою від 13.10.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області витребувано докази за клопотанням позивача (а.с. 52).

Ухвалою від 07.12.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області по справі витребувано докази та вимогу до відповідача Компанії «POST HOLDING ASSETS LTD» (Пост Холдінг Ассетс ЛТД) - залишено без розгляду (а.с. 86).

Ухвалою від 11.02.2021 року Іллічівським міським судом Одеської області постановлено звернутись з судовим дорученням про вручення документів відповідачу (а.с. 104-105).

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 30.01.2020 року між сином Позивачки, ОСОБА_2 та Відповідачем, Компанією "Greater Bloom Limited", було укладено трудовий договір моряка, відповідно до якого ОСОБА_2 працював на посаді матроса 2 класу на т/х «ІНФОРМАЦІЯ_1» (прапор - Панама) (а.с. 10-15).

Від 13.03.2020 року син Позивачки, ОСОБА_2 , в складі екіпажу т/х «ІНФОРМАЦІЯ_1» виконував швартові операції для постановки судна до причалу. Під час швартових операцій кормовий швартов лопнув і сильно ударив ОСОБА_2 , який працював біля барабану на посту швартовки, підняв його і відкинув на металеву конструкцію на відстані 4,40 м., а потім протягнув його ще на 1,5 м., після чого моряк упав на палубу, з роту у нього ішла кров (а.с. 22-29).

Травмованого моряка було транспортовано до карети швидкої допомоги, де після огляду лікарем було констатовано його смерть (підтверджується Звітом №2003/С/2020, що додавався до первісної позовної заяви).

По факту смерті ОСОБА_2 було видано свідоцтво про смерть, відповідно до якого причиною смерті був перелом передпліччя, невизначеного сегменту (а.с. 30-31).

Позивачка, ОСОБА_1 , є непрацездатною особою: так відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК №299517 14.02.2017 їй було безстроково встановлено 3 групу інвалідності. Таким чином, на момент смерті свого сина - ОСОБА_2 позивачка перебувала на його утриманні (а.с. 32).

У померлого ОСОБА_2 крім непрацездатної матері ОСОБА_1 , не було інших осіб, які перебували на його утриманні. В свою чергу, відповідно до Трудового договору моряка, заробітна плата ОСОБА_2 складала 900 доларів США у місяць.

V. Оцінка Суду.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю.

За правилами, передбаченими ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1200, 1202 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа, якій завдано шкоди у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Таким чином, діяльність, пов`язана з експлуатацією морського судна є джерелом підвищеної небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

За наявності обставин, що мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки наперед.

Відповідно до ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» п.5 суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні, тому суд вважає можливим розгляд справи в українському суді.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 3 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Частиною 1 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Норми про особливості працевлаштування моряків уніфіковано у декількох конвенціях.

Зокрема, обов`язок судновласника забезпечити виплату компенсації в результаті смерті моряка, передбачений п.п. b) d) ч.1 ст. А.4.2. Конвенції Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві.

Вказана конвенція Україною підписана 23.02.2006 року, однак до теперішнього часу не ратифікована.

Можливість застосування судами України норм, які містяться в конвенції, яка підписана, але не ратифікована, зазначено у Рішенні ЄСПЛ від 14 березня 2013 року у справі «Олєйніков проти Росії» (скарга № 36703/04). Вказані норми застосовуються відповідно до звичайного міжнародного права, навіть якщо відповідна держава і не ратифікувала Конвенції ООН, за умови, що вона не виступила проти неї (див. рішення ЄСПЛ по справам «Чудак» (Cudak), пункти66-67; «Сабех Эль-Лейл» ( ОСОБА_9 ), пункт54, та «Валлісхаузер проти Австрії» (Wallishauser v.Austria), пункт60).

Як було зазначено, Конвенція Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві Україною не ратифіковано, але Україна не заперечувала проти неї, та напроти у 2006 році Конвенція була підписана Україною.

Отже,можна стверджувати,що положення Конвенції Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві застосовуються відповідно до звичайного міжнародного права як кодифікований звід звичайних норм міжнародного права і суд повинен приймати даний факт до уваги при розгляді питання проте,чи було дотримано права на доступ до суду за змістомп.1ст.6Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» , а саме: «Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на справедливий ... розгляд справи ... судом ... ».

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року по справі № 796/165/18.

Відповідно до п. 1b) Керівного принципу B2.2.4. Конвенції Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві (КПМС 2006) кожна держава-член приймає законодавство й нормативні правові акти, що містять вимогу про те, що власники суден, що плавають під її прапором, несуть відповідальність за охорону здоров`я та медичне обслуговування всіх моряків, які працюють на борту цих суден, відповідно до таких мінімальних норм: судновласники передбачають фінансове забезпечення виплати компенсації в разі смерті моряка або довгострокової втрати їм працездатності в результаті професійної травми, хвороби або небезпеки, відповідно до національного законодавства, трудового договору моряка або колективного договору.

Згідно з п. 1 Керівного принципу B2.2.4. Конвенції Міжнародної організації праці 2006 року про працю в морському судноплавстві (КПМС 2006) Базова оплата праці або заробітна плата за календарний місяць служби кваліфікованого моряка повинна бути не меншою, ніж сума, яка періодично встановлюється Паритетною морською комісією або іншим органом, уповноваженим Адміністративною радою Міжнародного бюро праці. З урахуванням того, що країною прапору судна «ІНФОРМАЦІЯ_1» є Панама, яка ратифікувала КПМС 2006, її положення є обов`язковими для застосування у правових відносинах щодо найму ОСОБА_2 на вказане судно.

В свою чергу, відповідно до Резолюції Підкомітету з питань оплати праці моряків Паритетної морської комісії (19-20 листопада 2018 року) було погоджено оновити встановлену Міжнародною організацією праці мінімальну базову заробітну плату для кваліфікованого моряка до 625 доларів США з 1 січня 2020 року.

Таким чином, в Трудовому договорі моряка ОСОБА_2 базова заробітна плата в розмірі 215 дол. США не відповідала встановленим мінімальним стандартам Міжнародної організації праці та не відповідала вимогам Конвенції МОП 2006 року про працю в морському судноплавстві (КПМС 2006). На підставі вищевказаного, з урахуванням встановленої мінімальної базової заробітної плати кваліфікованого моряка, середньомісячний заробіток ОСОБА_2 за останнім трудовим договором розраховано в розмірі 1310 дол. США.

Таким чином, з урахуванням відсутності інших осіб на утриманні ОСОБА_2 , Позивачка, ОСОБА_3 , має право на відшкодування шкоди, завданої смертю її сина у розмірі 655 доларів США щомісячно.

Як вказано у постанові Верховного суду України від 13 квітня 2016 року по справі № 3 226гс16 посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, суд, виходячи з встановлених по справі обставин та вищевказаних положень діючого законодавства, застосовуючи ч. 2 ст. 5 ЦПК України, вважає за необхідне визначити наступний спосіб захисту, що не суперечить закону та на який посилався позивач у позовній заяві, однак не включив його до прохальної частини через невірне трактування норм законодавства та приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача:

1) відшкодування шкоди, завданої смертю за період з 13.03.2020 року (дата смерті ОСОБА_2 ) по 09.11.2024 рік (три роки наперед з дня винесення судового рішення) у розмірі -36 680 доларів 00 центів США = (1310 доларів США / 2) х 56 місяців, оскільки відповідачі є іноземними компаніями, що ускладнює виконання рішення.

2) відшкодування шкоди, завданої смертю у сумі 655 доларів США, починаючи з 09.11.2024 року - стягувати довічно.

3)відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі - 3 000 доларів 00 центів США, визначений судом з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення самопочуття ОСОБА_3 , поведінки відповідача та ступеня його вини, характеру завданої моральної шкоди, вимог щодо розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

З цих підстав, керуючись статтями15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1200, 1202 Цивільного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, Суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до компанії «GREATER BLOOM LIMITED» (Греітер Блум Лімітед), місцезнаходження: 20th floor, Central Tower, 28 Queens Road, Central, Hong Kong (20 поверх, Центральна вежа, 28 Квінз роуд, Центральний, Гонконг) про відшкодування шкоди, завданої смертю - задовольнити частково.

Стягнути з компанії «GREATER BLOOM LIMITED» (Греітер Блум Лімітед), місцезнаходження: 20th floor, Central Tower, 28 Queens Road, Central, Hong Kong (20 поверх, Центральна вежа, 28 Квінз роуд, Центральний, Гонконг) на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

1) відшкодування шкоди, завданої смертю за період з 17 липня 2020 року по 17 липня 2023 року у розмірі 36 680 (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят) доларів 00 центів США долара 00 центів США, що за курсом НБУ на 17.07.2020 року складає 1000 263,60 грн. (один мільйон двісті шістдесят три гривні 60 копійок).

2) відшкодування шкоди, завданої смертю у сумі 655 доларів США що за курсом НБУ на 17.07.2020 року складає 17 861,85 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят одну гривню 85 копійок), починаючи з 09.11.2024 року - стягувати довічно.

3) відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку зі смертю, у розмірі 3 000 (три тисячі) доларів 00 центів США що за курсом НБУ на 17.07.2020 року складає 81 810,00 грн. (вісімдесят одну тисячу вісімсот десять гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до компанії «GREATER BLOOM LIMITED» (Греітер Блум Лімітед) - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов