У х в а л а

Іменем України

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 354/371/20-ц

провадження № 61-19390 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня

2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року та касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня

2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Фріс Павло Львович, про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва

і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П. Л., про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними. Одночасно із зверненням

до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області

від 25 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №354/371/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними шляхом накладення арешту на: земельну ділянку, площею 0,095 га, з кадастровим номером: :22:002:3112, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку, площею 0,050 га, кадастровий номер: :22:002:3111, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, відсоток готовності якого складає 75%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110,

що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 та заборонено відповідачу ОСОБА_2 особисто або

за його дорученням іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню

та розпорядженню зазначеного об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили. У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня

2020 року залишено без змін.

23 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області

від 23 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №354/371/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та заборонено: органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна - об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку № НОМЕР_2 , відсоток готовності якого складає 75%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурних підрозділів вчиняти будь-які дії щодо реєстрації декларацій, видачі будь-яких документів дозвільного або погоджувального характеру щодо нерухомого майна - об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку НОМЕР_2 , відсоток готовності якого складає 75%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року залишено без змін.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив судові рішення скасувати, у частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову,

а саме заборони ОСОБА_2 особисто або будь-яким особам вчиняти дії щодо проведення будівельних робіт відносно спірного незавершеного будівництва житлового будинку, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову у цій частині.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив судові рішення скасувати, у частині задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження

у справі слід відмовити.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вони є необґрунтованими, а наведені в них доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предметом позову

ОСОБА_3 та позову ОСОБА_1 є недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку № НОМЕР_2 , відсоток готовності якого складає 75%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист,

або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,

за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод

та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову щодо заборони вчиняти певні дії

та накладення арешту на земельну ділянку та об`єкт незавершеного будівництва, яке знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_2 . Заборона відчуження вказаного нерухомого майна не обмежить прав відповідача щодо його користування.

При цьому суди виходили з існування реальної загрози того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити

в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому вжиття заходів забезпечення позову забезпечить фактичне виконання рішення суду.

Також є вірним висновок суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 у забезпеченні позову шляхом заборони ОСОБА_2 особисто та іншим особам, що діють в його інтересах або за цивільними угодами з ним, вчиняти будь-які будівельні роботи ззовні

та всередині житлового будинку, так як такий спосіб не є пропорційним заявленим вимогам та становитиме надмірне втручання у право власності відповідача, яке на даний час не скасоване, оскільки останній у результаті застосування зазначених заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості користуватись своїм майном. Питання щодо правомірності набуття ним права власності на спірне майно є предметом судового розгляду

та підлягає дослідженню у ході розгляду справи по суті.

Доводи ОСОБА_2 , викладені у касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки метою застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, є виключення можливості переходу права власності на спірне майно

до третіх осіб, забезпечення реального виконання можливого судового рішення.

Доводи касаційних скарг ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій

не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційні скарги є необґрунтованими та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року та касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області

від 23 жовтня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Фріс Павло Львович, про визнання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва

і договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник