Справа № 0907/2-5107/2011
Провадження № 22-ц/4808/1676/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2021 року, у складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Горизонт», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в:

У лютому 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2021 року позивача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на ПАТ «Дельта Банк».

У вересні 2013 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ «Дельта Банк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2021 року позов ТОВ «ФК «Горизонт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором № 0 від 28.09.2007 року та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Горизонт», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки № 0/П-1 від 28.09.2007 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «ФК «Горизонт» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому розгляду справи, що позбавляє позивача права на захист своїх законних інтересів.

Зазначає, що ухвалою суду від 30 березня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та ухвалено проводити розгляд справи 20.04.2021 року в режимі відео конференції.

Представник ТОВ «ФК «Горизонт» з`явився в судове засідання, однак таке не відбулось з причин технічної неможливості проведення відеоконференції.

Після того, жодних повісток та ухвал засобами зв`язку позивачу не надходило.

Про дату та час проведення судового засідання 04 жовтня 2021 року позивач не був повідомлений належним чином.

В ухвалі суду не вказано у які саме судові засідання позивач не з`являвся, що унеможливлює встановлення факту повторної неявки представника ТОВ «ФК «Горизонт» у судові засідання.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. Просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ТОВ «ФК «Горизонт» Клименко Т.В. взявши участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що неодноразові неявки позивачів, що належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи свідчать про зловживання своїми процесуальними правами та небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Однак із таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором у сумі 727968, 77 грн.

Ухвалами Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2011 року відкрито провадження у даній справі та задоволено частково заяву банку про накладення арешту на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог в розмірі 727968,77 грн. з обов`язковим включенням до арештованого майна предмету іпотеки відповідно до договору іпотеки від 28.09.2007 року.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2012 року позивача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на ПАТ «Дельта Банк».

05 вересня 2013 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ «Дельта Банк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, який ухвалою суду від 28 січня 2014 року прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «ДельтаБанк».

Судом неодноразово проводились судові засідання, витребовувались докази, призначались експертизи.

Так ухвалою суду від 02 липня 2014 року у даній справі призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи виконані підписи в Договорі поруки від 28.09.2007 року та додатковій угоді №1 від 30.01.2009 року до Договору поруки від імені поручителя - ОСОБА_2 .

На виконання даної ухвали Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду 13 листопада 2014 року надіслано висновок криміналістичної експертизи з дослідження підписів (а.с. 1-4 т.2).

Ухвалами суду від 25 лютого 2016 року та від 11 жовтня 2019 року призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення яких поставлено питання щодо визначення суми розміру заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з розмежуванням її складових.

Для можливості проведення судово-економічної експертизи судом неодноразово постановлялись ухвали про витребування доказів.

04 вересня 2020 року на адресу суду надійшов від науково-дослідного інституту судових експертиз Волинське відділення висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №8780 від 28 серпня 2020 року. ( а.с. 41-57 т. 4).

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року провадження у даній справі поновлено.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт».

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року задоволено клопотання представника ТОВ «ФК «Горизонт» про участь у судовому засіданні призначеному 20.04.2021 року в режимі відео конференції, однак судове засідання в цей день не проводилось.

Наступні судові засідання були призначені на 14:00 год. 16.08.2021 року та на 13:45 04.10.2021 року. Згідно довідок, у вказані судові засідання сторони не з`явились, однак в матеріалах справи наявні розписки представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 від 20.04 та 16.08.2021 року, що свідчить про те, що останній у судові засідання 20.04.2021 року та 16.08.2021 року з`являвся.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд, згідно ст. 11 ЦПК визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи первісний та зустрічний позов без розгляду, суд в ухвалі зазначив про неодноразові неявки позивачів у судові засідання, однак не вказав у які саме судові засідання сторони не з`явилися та причини їх неявки та дійшов передчасного висновку, що неявка сторін свідчить про зловживання сторонами своїми процесуальними правами та небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Беручи до уваги завдання та принципи цивільного судочинства, те, що справа яка переглядається, перебуває у провадженні суду першої інстанції з 2011 року, що судом за клопотанням сторін неодноразово витребовувались докази, призначено судові почеркознавчу та економічну експертизи для вирішення питань, які потребують спеціальних знань у відповідних галузях, що на адресу суду надійшли висновки експертів з поставлених судом питань, то у суду були відсутні підстави для висновку, що сторони не бажають підтримувати позовні вимоги, а відтак і залишення як первісного так і зустрічного позовів без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому, згідно частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2021 рокускасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк