Справа № 466/9940/20 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/2180/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник
суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук
при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звертається адвокат Процайло Володимир Ярославович, до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати протиправними дії житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, оформлене протоколом № 4 від 03.09.2020 року щодо зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку; скасувати рішення житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 03.09.2020 № 4 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сімї; поновити ОСОБА_1 та членів його сімї на квартирному обліку з дня зарахування, тобто з 04.08.1996 року; включити ОСОБА_1 у список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що проходив службу в Збройних Силах України, в період проходження служби брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, отримав статус учасника бойових дій, 15.07.2015 року отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 .

03.09.2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №168 майора ОСОБА_1 , начальника відділу фельд`єгерського-поштового зв`язку військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.08.2020 року №296 з військової служби у запас відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Проходячи службу в Збройних Силах України, перебував на квартирному обліку разом із членами сім`ї, як такий, що потребує покращення житлових умов відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії Львівської КЕЧ №74 від 22.02.2006 року та його зараховано на чергу з 04.08.1996 року.

03.09.2020 року житловою комісією КЕВ м. Львова відповідно до витягу з протоколу № 4 від 03.09.2020 року майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї знято з обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено із книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено зі списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій.

Вважає такі дії житлової комісії неправомірними та такими, що порушують його права, а тому вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, оформлене протокол №4 від 03.09.2020 року щодо зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку.
Скасовано рішення житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 03.09.2020 року №4 в частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку.
Поновлено ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку з дня зарахування, тобто з 04.08.1996 року.
Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на користь ОСОБА_1 5000 /п`ять тисяч/ грн.00 коп. витрат на правничу допомогу.
Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Вважає оскаржуване рішення суду в частині незадоволених позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про включення позивача у список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів того, чи раніше він зараховувася на облік на першочергове одержання житлових приміщень, чи виключався із такого обліку і на підставі чого, а також не підтверджено належними доказами право позивача на зарахування на такий облік. Вважає, що суд, відмовляючи у задоволенні зазначеної позовної вимоги, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Так, відповідно до п. 14 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. ОСОБА_1 отримав статус учасника бойових дій, 15.07.2015 року отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 . Відповідно, право на включення у списки осіб, які мають право на першочергове отримання житла у ОСОБА_1 виникло з моменту отримання статус учасника бойових дій, та було останнім реалізоване. Зазначає, що відповідно до оскаржуваного рішення житлової комісії КЕВ м. Львова, оформленого витягом з протоколу № 4 від 03.09.2020 року майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї знято з обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено із книги обліку осіб які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, та виключено зі списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у списку осіб на першочергове одержання житлових приміщень. Крім того, відповідачем не заперечувався факт перебування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, а також у списку осіб які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій, що в свою чергу є підставою для визнання такої обставини, що не підлягає доказуванню відповідно до ст. 82 ЦПК України.

Просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Представник представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у включенні позивача у список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відтак апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є військовослужбовцем, проходив службу в Збройних Силах України, зокрема і в районі проведення антитерористичної операції, отримав статус учасника бойових дій, а 15.07.2015 року отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 .
Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.08.2020 року №296 ОСОБА_1 звільнено з військової служби з посади начальника відділу фельд`єгерського-поштового зв`язку військової частини НОМЕР_2 у запас відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.
Відповідно до цього наказу 03.09.2020 р. року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №168 майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Позивач, проходячи службу в Збройних Силах України, перебував на квартирному обліку разом із членами сім`ї, як такий, що потребує покращення житлових умов відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії Львівської КЕЧ №74 від 22.02.2006 року, його поставлено на чергу з 04.08.1996 року.
Однак, 03.09.2020 р. житловою комісією КЕВ м. Львова відповідно до витягу з протоколу № 4 від 03.09.2020 року ОСОБА_1 та членів його сім`ї знято з обліку в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено із книги обліку осіб які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в житловій комісії КЕВ м. Львова, виключено зі списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій. Таке рішення було прийняте у зв`язку із звільненням позивача із військової служби.
Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про включення позивача у список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, як учасники бойових дій, суд першої інстанції виходив з того, що така вимога позивача не доведена в ході розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

З матеріалів справи встановлено, що витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 01.07.1996 року підтверджується включення ОСОБА_1 в списки для отримання житла на загальних підставах (а.с. 16).

Витягом з протоколу № 74 засідання житлової комісії Львівської КЕЧ від 22 лютого 2006 року підтверджується зарахування ОСОБА_1 з 04.08.1996 року на квартирний облік.

Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку з дня зарахування, тобто з 04.08.1996 року, позивачем було надано належні та достатні докази.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 отримав статус учасника бойових дій, 15.07.2015 року отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , на думку колегії суддів, підтверджує лише виникнення у позивача права на включення його у списки осіб, які мають право на першочергове отримання житла, яке ним реалізоване не було.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги про включення позивача, як учасника бойових дій, у список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень, оскільки включення чи виключення осіб з квартирного обліку чинним законодавством не віднесено до компетенції суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 15 листопада 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук