ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6148/21 Справа № 182/3449/19 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Колесової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" про вирішення трудового спору,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" про вирішення трудового спору.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилалася на те, що 29 березня 2017 року між нею та ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", яке перейменовано у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" було укладено договір б/н, відповідно до якого її прийнято на роботу на посаду оператора колл-центру, де вона працювала до 31 жовтня 2017 року. 01 листопада 2017 року між нею та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", яке перейменовано у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", було укладено договір №92, відповідно до якого її було прийнято на роботу на посаду оператора колл-центру, де вона працювала до 04 листопада 2018 року. 01 серпня 2018 року між нею та АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" було укладено договір №2713-ДОЭ, відповідно до якого її було прийнято на роботу на посаду оператора колл-центру, де вона працювала до 02 лютого 2019 року. 02 листопада 2018 року між нею та АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" було укладено договір №2962-ДОЭ, відповідно до якого її прийнято на роботу на посаду оператора колл-центру, де вона працювала до 03 листопада 2019 року. 14 січня 2019 року між нею та АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" було укладено договір №5249-ДнОЭ, відповідно до якого її прийнято на роботу на посаду оператора колл-центру, де вона працювала до 15 листопада 2019 року. Додатковою угодою від 26 березня 2019 року до договору від 14 січня 2019 року №5249-ДнОЭ останній було розірвано за взаємною згодою сторін з 27 березня 2019 року. Позивач зазначала, що після розірвання договору та звільнення їй стало відомо, що у її трудовій книжці відсутні записи щодо перебування у трудових відносинах з відповідачами. Вказувала, що договір №2962-ДОЭ, укладений між нею та АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", розірвано не було, вимоги, передбачені статтею 47 КЗпП України, відповідачем не виконано, тому вона не має можливості звернутися до центру зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. Вважала відмову відповідачів належним чином оформити з нею трудові відносини незаконною та такою, що суперечить вимогам статті 48 КЗпП України. На звернення до Нікопольського відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у м. Нікополі Головного управління Державної інспекції України з питань праці в Дніпропетровській області вона отримала відповідь, що між нею та відповідачами були не трудові, а цивільні правовідносини. Вказувала, що відповідно до частини четвертої статті 24 КЗпП України, фактичний допуск її до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо така робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Позивач вважає, що між нею та відповідачами існували саме трудові відносини, оскільки вона отримувала заробітну плату за відпрацьовані зміни, підпорядковувалася безпосередньо начальнику колл-центру, під час роботи дотримувалася графіку внутрішнього трудового розпорядку, мала перепуску та територію колл-центру, мала чітко вказане робоче місце. Відповідачами провадилась оплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідні періоди. Факт перебування у трудових відносинах з відповідачами, на її думку, підтверджується, зокрема, укладеними договорами, актами приймання наданих послуг, табелями виходів на роботу. Вказувала, що встановлення факту перебування у трудових відносинах з відповідачами необхідне їй для правильного нарахування трудового стажу, оформлення трудових відносин, соціального страхування та пенсійного забезпечення. Оскільки 27 березня 2019 року по закінченню дії договору їй належним чином не було оформлено трудову книжку, з відповідачів на її користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 березня 2019 року, орієнтовно у розмірі 54 000 грн., виходячи з розміру середньої заробітної плати оператора колл-центру у розмірі 9 000 грн. за 6 місяців. Також зазначала, що у порушення частини першої статті 74 КЗпП України їй не надавалася щорічна відпустка, при звільнені не було виплачено грошової компенсації за всі невикористані нею дні щорічної відпустки, що дорівнює 18 000 грн. (по 9 000 грн. за 2 місяці). Позивач вказувала, що незаконними діями відповідачів їй також було завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 72 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт перебування її у трудових відносинах: з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на посаді оператора колл-центру у період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року; з ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на посаді оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2018 року; з АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року; з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року; зобов`язати АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року; зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2018 року; зобов`язати АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року; зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року та запис про звільнення із займаної посади відповідно пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін; зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити їй, як працівнику, заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідні періоди без урахування фактично виплаченої заробітної плати, згідно доданого розрахунку у наступному розмірі: за роботу у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" за період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 32 685 грн.; за роботу у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року в сумі 28 060 грн.; зобов`язати відповідачів нарахувати та сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку в сумі 18 000 грн. за періоди роботи у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 6 750 грн., а також за періоди роботи у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року в сумі 11 250 грн.; зобов`язати відповідачів солідарно нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказані періоди роботи; стягнути солідарно з відповідачів на її користь середній заробіток, виходячи з середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у розмірі 9 000 грн. на місяць, за затримку оформлення трудової книжки з 28 березня 2019 року, всього орієнтовно 54 000 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 72 000 грн.; допустити до негайного виконання рішення суду в межах середньомісячного заробітку у розмірі 9 000 грн. та стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати по справі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" про вирішення трудового спор (т.1 а.с.157-165).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 20 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду від 20 листопада 2019 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року залишено без змін (т.1 а.с.225-229).

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.42-49).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2017 року між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір №656-ДОЭ про надання послуг (цивільно-правовий), дія якого продовжувалася додатковими угодами (т.1 а.с.5-9).

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що позивач зобов`язалася надати послуги по інформаційно-консультаційному обслуговуванню споживачів у телефонному режимі згідно додатку № 3, згідно пункту 82.20.10 ДКПП.

Пунктом 1.4. вказаного договору сторони погодили, що цей договір є цивільно-правовим.

Оплата робіт по вказаному договору здійснювалась за фактично надані послуги (пункт 4.3. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору цей договір діє до 29 червня 2017 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань.

01 листопада 2017 року між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про надання послуг (цивільно-правовий) № 92, дія якого продовжувалася додатковими угодами, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася надати послуги по інформаційно-консультаційному обслуговуванню споживачів в телефонному режимі, згідно додатку № 3 (т.1 а.с. 9-13).

Відповідно до пункту 1.4. вказаного договору сторони погодили, що цей договір є цивільно-правовим.

Згідно пункту 4.3. оплата робіт по вказаному договору здійснювалась за фактично надані послуги, а у відповідності до пункту 5.1. договір діє до 01 лютого 2018 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань.

01 серпня 2018 року між АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 2713-ДОЭ про надання послуг, дія якого продовжувалася додатковими угодами (т.1 а.с. 14-17).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів.

Сторони погодили, що строк надання послуг становить 3 місяці, з 01 серпня 2018 року по 01 листопада 2018 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору (пункт 2.2. договору).

Згідно пункту 3.3. вказаного договору, оплата наданих послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, а у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 01 листопада 2018 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором , що виникли під час дії договору

02 листопада 2018 року між АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 2962-ДОЭ про надання послуг, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів (т.1 а.с.18).

Згідно пункту 2.2. вказаного договору строк надання послуг складає 11 місяців, з 03 листопада 2018 року по 03 жовтня 2019 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору.

Відповідно до пункту 3.2. вказаного договору оплата послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг; у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 03 жовтня 2019 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором , що виникли під час дії договору

14 січня 2019 року між АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір № 5249-ДнОЭ про надання послуг, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів (т. 1 а. с.20, 21).

Згідно пункту 2.2. вказаного договору строк надання послуг складає 11 місяців, з 15 січня 2019 року по 15 листопада 2019 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору.

Згідно пункту 3.2. вказаного договору оплата послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 15 листопада 2019 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору.

Додатковою угодою від 26 березня 2019 року до договору від 14 січня 2019 року №5249-ДнОЭ останній було розірвано за взаємною згодою сторін з 27 березня 2019 року (т.1 а.с.23).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зазначала, що між нею та відповідачами існували трудові відносини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на те, що між сторонами фактично існували цивільно-правові, а не трудові відносини, що підтверджується укладеними між сторонами договорами про надання послуг, з умовам яких позивач погодилася, підписавши їх, усвідомлюючи характер взаємовідносин з відповідачами, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання (отримання) певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Згідно зі статтею 626 ЦК України цивільно-правовий договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Однією з ознак трудових відносин є періодичність (два і більше разів) надання особі винагороди у грошовій або натуральній формі за роботу, виконувану в інтересах іншої особи. Тобто оплата здійснюється не одноразово при отриманні кінцевого індивідуально-визначеного результату, а носить системний характер за послуги (роботи), наданні в процесі виконання конкретної трудової функції.

Встановлено, 29 березня 2017 року між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір №656-ДОЭ про надання послуг (цивільно-правовий), дія якого продовжувалася додатковими угодами (т.1 а.с.5-9).

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що позивач зобов`язалася надати послуги по інформаційно-консультаційному обслуговуванню споживачів у телефонному режимі згідно додатку № 3, згідно пункту 82.20.10 ДКПП.

Пунктом 1.4. вказаного договору сторони погодили, що цей договір є цивільно-правовим.

Оплата робіт по вказаному договору здійснювалась за фактично надані послуги (пункт 4.3. договору).

У відповідності до пункту 5.1. договору цей договір діє до 29 червня 2017 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань.

29 червня 2017 року між ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору №656-ДОЭ про надання послуг від 29 березня 2017 року, якою продовжено дію договору №656-ДОЭ про надання послуг від 29 березня 2017 року з 30 червня 2017 року до 30 липня 2017 року (т.1 а.с.8).

01 серпня 2018 року між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 2713-ДОЭ про надання послуг, дія якого продовжувалася додатковими угодами (т.1 а.с. 14-17).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів.

Сторони погодили, що строк надання послуг складає 3 місяці, з 01 серпня 2018 року по 01 листопада 2018 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору (пункт 2.2. договору).

Згідно пункту 3.3. вказаного договору, оплата наданих послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, а у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 01 листопада 2018 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором , що виникли під час дії договору.

01 листопада 2018 року між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг № 2713-ДОЭ від 01 серпня 2018 року, якою продовжено дію вказаного договору до 02 лютого 2019 року (т.1 а.с.17).

02 листопада 2018 року між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 2962-ДОЭ про надання послуг (т.1 а.с.18).

Згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів.

Згідно пункту 2.2. вказаного договору строк надання послуг складає 11 місяців, з 03 листопада 2018 року по 03 жовтня 2019 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору.

Відповідно до пункту 3.2. вказаного договору оплата послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг; у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 03 жовтня 2019 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором , що виникли під час дії договору.

01 листопада 2017 року між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про надання послуг (цивільно-правовий) № 92, дія якого продовжувалася додатковими угодами (т.1 а.с. 9-11).

Згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася надати послуги по інформаційно-консультаційному обслуговуванню споживачів в телефонному режимі, згідно додатку № 3

Відповідно до пункту 1.4. вказаного договору сторони погодили, що цей договір є цивільно-правовим.

Згідно пункту 4.3. оплата робіт по вказаному договору здійснювалась за фактично надані послуги, а у відповідності до пункту 5.1. договір діє до 01 лютого 2018 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань.

01 січня 2018 року між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання послуг №92 від 01 листопада 2017 року, якою змінено оплату послуг до вказаного договору - вартість послуг з 01 січня 2018 року становить: за денні чотири години - 160 грн., за денні шість годин - 240 грн., за денні вісім годин - 320 грн., за денні дванадцять годин - 480 грн., за нічні дванадцять годин - 580 грн. (т.1 а.с.11).

02 лютого 2018 року між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання послуг №92 від 01 листопада 2017 року, якою продовжено дію вказаного договору про надання послуг з 02 лютого 2018 року по 02 травня 2018 року (т.1 а.с.12).

02 травня 2018 року між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг №92 від 01 листопада 2017 року, якою продовжено дію вказаного договору про надання послуг з 03 травня 2018 року по 03 серпня 2018 року (т.1 а.с.12).

03 серпня 2018 року між АТ "Дніпровські Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг №92 від 01 листопада 2017 року, якою продовжено дію вказаного договору про надання послуг з 04 серпня 2018 року по 04 листопада 2018 року (т.1 а.с.13).

14 січня 2019 року між АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір № 5249-ДнОЭ про надання послуг, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів (т. 1 а. с.20, 21).

Згідно пункту 2.2. вказаного договору строк надання послуг складає 11 місяців, з 15 січня 2019 року по 15 листопада 2019 року відповідно до обсягів, що сторони додатково узгоджують в додатку № 2 до договору.

Згідно пункту 3.2. вказаного договору оплата послуг проводиться на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та у відповідності до пункту 7.1. договір діє до 15 листопада 2019 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору.

26 березня 2019 року між АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг № 5249-ДнОЭ від 14 січня 2019 року, якою сторони дійшли згоди розірвати договір з 27 березня 2019 року - вважається останнім днем дії договору (т.1 а.с.23).

Слід зазначити, умовами цивільно-правових договорів про надання послуг від 29 березня 2017 року, від 01 листопада 2017 року, укладених між сторонами, визначено, що ОСОБА_1 зобов`язалася надати послуги по інформаційно-консультативному обслуговуванню споживачів в телефонному режимі, перелік яких визначено у додатках до цих договорів, зокрема, прийом вхідних дзвінків і надання відповідей на визначені у цих додатках питання, здійснення вихідних дзвінків споживачам стосовно визначених у додатках питаннях, формування заявок і відправлення їх відповідальним особам в підрозділи, які взаємодіють з інформаційно-консультативним центром, проведення перевірки виконання заявок.

Схожі умови містять і цивільно-правові договори про надання послуг від 01 серпня 2018 року, від 02 листопада 2018 року, від 14 січня 2019 року, укладені між сторонами, якими визначено, що ОСОБА_1 зобов`язалася особисто, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на власний ризик надати послуги з інформаційно-консультаційного обслуговування клієнтів, до переліку яких, згідно додатків до цих договорів, входять прийом вхідних дзвінків і надання відповідей на визначені у цих додатках питання, здійснення вихідних дзвінків споживачам стосовно визначених у додатках питаннях, формування заявок і відправлення їх відповідальним особам в підрозділи, які взаємодіють з кол-центром, проведення перевірки виконання заявок, обробка електронної пошти та звернень клієнтів в соціальних мережах, обробка інших звернень в електронному та неелектронному вигляді.

Отже, відповідно до умов цих договорів позивач повинна була систематично, протягом тривалого часу виконувати певні функції на підприємстві відповідно до визначеного виду надання послуг та у встановлений строк, оплата яких відповідно до умов договорів проводилася на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі.

Жодним пунктом вказаних договорів не встановлено обсяг надання послуг у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання.

Не визначено у договорах переліку завдань, кількісних і якісних характеристик послуг.

Встановлено, що оплата праці позивача ОСОБА_1 за надані послуги мала систематичний характер. Позивач отримувала заробітну плату за відпрацьовану роботу на банківську карту.

Виконання ОСОБА_1 роботи (надання послуг) обумовлено фактичним виконанням нею роботи за дорученням та під контролем начальника колл-центру.

Встановлено, надані позивачем послуги виконувались за конкретно визначеним робочим місцем у приміщенні АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" та АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі", за однією адресою: м.Нікополь, вул.Електромонтажників, 15-Б (другий поверх, приміщення колл-центру), Дніпропетровської області, із забезпеченням робочого місця, з використанням ресурсів особи, яка замовила ці послуги.

Під час роботи позивач дотримувалася графіку внутрішнього трудового розпорядку.

Позивач ОСОБА_1 мала службове посвідчення № НОМЕР_1 АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", в якому вказано її посаду - Оператор Колл-Центру (т.1 а.с.51).

Таким чином, встановлено між позивачем та відповідачами АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі", АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", відповідно, існували трудові відносини.

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовними вимогами до АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" просила суд:

1. встановити факт перебування її у трудових відносинах:

- з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на посаді оператора колл-центру у період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року;

- з АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року;

2. зобов`язати АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року;

3. зобов`язати АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року;

4. зобов`язати АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" нарахувати та виплатити їй, як працівнику, заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідні періоди без урахування фактично виплаченої заробітної плати, згідно доданого розрахунку у наступному розмірі: за роботу у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" за період з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 32 685 грн.;

5. зобов`язати відповідачів солідарно нарахувати та сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку в сумі 18 000 грн. за періоди роботи у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з 29 березня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 6 750 грн.,

6. зобов`язати відповідачів солідарно нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказані періоди роботи;

7. стягнути відповідачів солідарно на її користь середній заробіток, виходячи з середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у розмірі 9 000 грн. на місяць, за затримку оформлення трудової книжки з 28 березня 2019 року, всього орієнтовно 54 000 грн.;

8. стягнути солідарно з відповідачів на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 72 000 грн. (т.1 а.с.1-3, 70-73).

Слід зазначити, частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Строк дії останнього договору, що був укладений між позивачем та АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" закінчився 31 грудня 2018 року, а до суду з позовними вимогами до АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" позивач звернулася 22 травня 2019 року, тобто з пропуском тримісячного строку позовної давності, визначеного для вирішення трудового спору, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 АТ до відповідача - "ДТЕК Донецькі Електромережі" повинно бути відмовлено у зв"язку з пропуском строків позовної давності.

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовними вимогами до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" просила суд:

1. встановити факт перебування її у трудових відносинах:

- з ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на посаді оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року;

- з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року;

2. зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року;

3. зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року та запис про звільнення із займаної посади відповідно пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін;

4. зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нарахувати та виплатити їй, як працівнику, заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідні періоди без урахування фактично виплаченої заробітної плати, згідно доданого розрахунку у наступному розмірі: за роботу у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" за період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року в сумі 28 060 грн.;

5. зобов`язати АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нарахувати та сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку за періоди роботи у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року в сумі 11 250 грн.;

6. зобов`язати відповідачів солідарно нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказані періоди роботи;

7. стягнути солідарно з відповідачів на її користь середній заробіток, виходячи з середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у розмірі 9 000 грн. на місяць, за затримку оформлення трудової книжки з 28 березня 2019 року, всього орієнтовно 54 000 грн.;

8. стягнути солідарно з відповідачів на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 72 000 грн. (т.1 а.с.1-3, 70-73).

Строк дії договору, що був укладений між позивачем та АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що укладався на період часу з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року, закінчився 30 жовтня 2018 року, а до суду з позовними вимогами до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" позивач звернулася 22 травня 2019 року, тобто з пропуском тримісячного строку позовної давності, визначеного для вирішення трудового спору, передбаченого ст. 233 КЗпП України, тому у задоволенні позовних вимог позивача в частині встановлення факту перебування її у трудових відносинах з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року; зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 листопада 2017 року по 30 жовтня 2018 року; зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нарахувати та виплатити їй, як працівнику, заробітну плату та нарахувати та сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку за вказаний період часу повинно бути відмовлено у зв"язку з пропуском строків позовної давності.

Стосовно позовних вимог позивача ОСОБА_1 до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (в межах тримісячного строку позовної давності, що має відраховуватися з дати звернення позивача до суду з позовними вимогами) про встановлення факту перебування її у трудових відносинах з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на посаді оператора колл-центру у період часу з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року; зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру у період з 01 січня 2019 року по 27 березня 2019 року; зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нарахувати та виплатити їй, як працівнику, заробітну плату та нарахувати та сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку за вказаний період часу, слід зазначити, додатковою угодою від 26 березня 2019 року до договору від 14 січня 2019 року №5249-ДнОЭ договір було розірвано за взаємною згодою сторін з 27 березня 2019 року (т.1 а.с.23).

Вказана додаткова угода була підписана позивачем ОСОБА_1 26 березня 2019 року та позивач була обізнана про розірвання договору від 14 січня 2019 року №5249-ДнОЭ та звільнення позивача з 27 березня 2019 року.

З вказаними позовними вимогами до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" ОСОБА_1 звернулася до суду 22 травня 2019 року.

Таким чином, з урахуванням тримісячного строку позовної давності, підлягає встановленню факт перебування позивача у трудових відносинах з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на посаді оператора колл-центру у період з 22 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року.

Підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру з 22 лютого 2019 року та запис про звільнення її із займаної посади з 27 березня 2019 року, у зв"язку із закінченням строку дії трудового договору відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, оскільки підстави звільнення позивача з роботи з підстав п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін відсутні, так як відповідна заява позивачем про її звільнення з роботи за угодою сторін відповідачу не подавалася.

Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату без урахування фактично виплаченої заробітної плати, в межах заявлених позивачем вимог, згідно доданого розрахунку, за роботу у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" за період з 22 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року у розмірі 4000 грн.

Вимоги позивача до АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" про зобов"язання АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" нарахувати та сплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку за період часу з 22 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року, тобто за період, у який підтверджується перебування позивача у трудових відносинах із АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", не підлягають задоволенню з огляду на встановлений нетривалий вказаний час перебування позивача у трудових відносинах із АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (1 місяць 5 днів).

Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, оскільки неправомірними діями АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" позивачу було спричинено моральну шкоду, що виразилася у переживаннях позивача з приводу порушення її трудових прав, та з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь позивача підлягає стягненню 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стосовно вимог позивача про стягнення суми понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи у сумі 11 536 грн. 80 коп. слід зазначити наступне.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів витрати у справі у сумі 11 536 грн. 80 коп. (т.1 а.с.70-73).

На підтвердження вказаної суми, позивач надає розрахунок таких витрат:

- судовий збір за подання позовної заяви 1536 грн. 80 коп.;

- вартість складання позовної заяви про вирішення трудового спору - 3000 грн.;

- складання та направлення адвокатських запитів консультації адвокату - 2000 грн.;

- орієнтовна кількість судових засідань за позовом 1000 грн./засідання - 5 засідань (5000 грн.)

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач укладала договір з адвокатом з приводу надання їй правової допомоги у цій справі.

Відповідний договір про надання правової допомоги у матеріалах справи відсутній.

Також позивачем не надано відповідних квитанцій про оплату нею послуг за правову допомогу.

Отже, вимоги позивача про стягнення суми понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи у сумі 11 536 грн. 80 коп. є необґрунтованими належними доказами у справі, тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" про вирішення трудового спору - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" про вирішення трудового спору - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" про вирішення трудового спору - задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські Електромережі" у період з 22 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття її на роботу на посаду оператора колл-центру з 22 лютого 2019 року та внести запис про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 27 березня 2019 року у зв"язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 22 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року у розмірі 4000 грн. з відрахуванням податків та інших обов"язкових платежів.

Стягнути з Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова