Дата документу 24.11.2021
Справа № 334/6/21
Провадження № 2/334/1401/21
УХВАЛА

про необґрунтованість заявленого відводу

24 листопада року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

у справі 334/6/21

за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

до Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, Державної казначейської служби України

про відшкодування (виплату) за рахунок коштів державного бюджету за завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду.

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, Державної казначейської служби України про неналежне виконання професійних, службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення працівниками департаменту охорони здоров`я населення та захист прав малолітніх осіб, громадян України.

Позивач сформулював свої позовні вимоги наступним чином:

1. Звільнити медичних працівників КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5», котрі неналежно виконували свої професійні, службові обов`язки щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

2. Виплатити їй за рахунок коштів державного бюджету, за завдану їй та її дитині кримінальним правопорушенням, моральну шкоду у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів помножених на 1051 гривень 00 копійок, що дорівнює 4 204 000,00 грн.

08.01.2021 ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (т. 1, а.с. 13-16).

26.01.2021 позивач на підтвердження усунення нею недоліків вказаної вище позовної заяви надала до суду відповідне клопотання про усунення недоліків з додатками, датоване 23.01.2021 (т. 1, а.с. 19-20).

26.01.2021 позивачем додатком до клопотання про усунення недоліків було надано заяву про уточнення позовних вимог шляхом зменшення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить зменшити позовні вимоги, вилучивши: «1. Звільнити медичних працівників КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5», котрі неналежно виконували свої професійні, службові обов`язки щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років» (т. 1, а.с. 22).

Судом вирішено питання про відкриття провадження за позовними вимогами, відповідно до яких позивач просить виплатити їй за рахунок коштів державного бюджету, за завдану їй та її дитині кримінальним правопорушенням, моральну шкоду у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів помножених на 1051 гривень 00 копійок, що дорівнює 4 204 000,00 грн. та Ухвалою суду від 03.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування (виплату) за рахунок коштів державного бюджету за завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті спору (т. 1, а.с. 37).

04.11.2021 ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 06 грудня 2021 року.

23.11.2021 позивачем ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді Коломаренко К.А. у справі №334/6/21 провадження № 2/334/1401/21. 23.11.2021 заяву про відвід передано судді.

Заява про відвід мотивована тим, що

- суддя позбавила можливості позивача надати додаткові докази та відмовила у витребуванні доказів і в проведенні експертизи та не призначила додатково додаткову, повторну та комплексну експертизи, відмовила у проведенні експертизи якості надання медичної допомоги, не витребувала документів про освіту, не винесла окремої ухвали до Департаменту охорони здоров`я, не витребувала залишку медичних препаратів у дитячій лікарні, не призначила фототехнічну експертизу та експертизу факту, характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, не винесла окремої ухвали до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатського об`єднання, відмовила у залученні свідків та третіх осіб;

- позивач вважає, що суддя Коломаренко К.А. захищає сторону відповідача, дискримінує права малолітньої дитини, порушує Конституцію України, зневажає закон щодо збирання доказів, та вбачає в діях судді некомпетентність, невідповідність займаній посаді, дискримінацію та ознаки корупції.

На думку автора, це дає їй право висказати свою недовіру судді Коломаренко К.А.

Суд, який розглядає справу, вирішуючи питання про відвід судді, виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Доведення наявності таких обставин покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Так, за змістом положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів (в контексті викладених обставин), які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді Коломаренко К.А. та можуть бути підставою для його відводу від розгляду справи №334/6/21, позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аргументи, якими заявники обґрунтовують заяву про відвід судді Коломаренко К.А., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини, а доводи, викладені в заяві, зводяться до незгоди сторони з процесуальними діями і рішеннями судді, направленими на виконанням засад господарського судочинства.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суддя не вбачає підстав для висновків про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відвід судді, оскільки явно не було порушення, заява не підтверджена документально.

За змістом ч. 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеному у порядку ч. 1ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 6, 33, 36, 40, 260,261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений позивачем ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі 334/6/21 відвід судді Коломаренко К.А.

Матеріали справи № 334/6/21 передати для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 24.11.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.