Справа № 361/3340/18
Провадження № 2/361/48/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Радченко К.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власністю, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , залишити у власності ОСОБА_2 /2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Свій позов обґрунтовувала тим, що 31 травня 2003 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Броварського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 11.
За час перебування в шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_5
25 листопада 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.
Позивач зазначає, що перебуваючи у шлюбі вони за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв. м., що підтверджується договором купівлі - продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованим у реєстрі за № 6353 від 24.12.2011 року.
Позивач та їх спільна із відповідачем донька ОСОБА_5 зареєстровані та постійно проживали у вказаній квартирі.
Позивач зазначила, що квартира була придбана у тому числі за кошти отримані від продажу власної однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 28,20 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30 вересня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського округу Кутовим Р.Д., зареєстрованого у реєстрі за № 868. Вартість даної однокімнатної квартири на момент вчинення правочину становила 25 000 доларів США.
Відповідно до звіту про оцінку майна виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України за № 1177/17, вартість об`єкта оцінки - окремої 2-кімнатної квартири, розташованої на 4 поверсі 9-ти поверхового будинку загальною площею 53,60 кв. АДРЕСА_3 , та перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , (на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованого у реєстрі за № 6353 від 24.12.2011 року), станом на 19 квітня 2018 року становить 915 326 (дев`ятсот п`ятнадцять тисяч триста двадцять шість ) грн.00 коп., а вартість 1/2 частки від об`єкту оцінки становить 457 663 ( чотириста п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят три ) грн. 00 коп.
Позивач вказала, що квартира АДРЕСА_1 являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, але угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ними не досягнуто,тому вважає, що необхідно здійснити поділ спільного сумісного майна, виділивши позивачу ОСОБА_4 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за ціною 457 663 (чотириста п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 00 коп., також залишити у користуванні відповідача ЧубароваЄ.Г.1/2частину квартири АДРЕСА_1 за ціною 457 663 (чотириста п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят три ) грн. 00 коп.
03 липня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи судом по суті на 25 вересня 2018 року.
06 листопада 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області в задоволенні заявлених клопотань про обєднанняу цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю й зняття із реєстрації.
24 січня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального провадження відмовлено.
20 березня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_7 про залучення її як третьої особи без самостійних вимог до участі в справі за вказаним позовом відмолено.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю, просив його задовольнити. Пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви.
В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що позивач якщо і має право на вказану спірну квартиру, то лише на 1/6 її частини. Суду пояснив, що всі наведені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, так як квартиру в АДРЕСА_2 , отримав він, як військовослужбовець, ще перебуваючи в шлюбі із першою дружиною, тому вважати, що вказана квартира була особистою власністю ОСОБА_4 є не вірним. Крім того, спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана за кошти від продажу 09 грудня 2011 року квартири в АДРЕСА_4 , яка належала його матері ОСОБА_7 та гаражу № НОМЕР_1 , який знаходився у автогаражному кооперативі Южний Буг-2. Інші кошти були внесені ним.
Представник позивача повністю підтримав пояснення свого довірителя, просив під час ухвалення рішення у вказаній справі відійти від правової позиції щодо рівності часток при поділі майна подружжя із врахуванням наведених відповідачем та підтвердженими у справі доказами.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що подружжя ОСОБА_9 та їх донька проживали у квартирі за АДРЕСА_1 з моменту її купівлі. Позивач їй розповідала, що у вказану квартиру вклала кошти від продажу своєї квартири у м.Миколаїв, та ще частину грошових коштів надали її батьки. За скільки ОСОБА_4 продала свою однокімнатну квартиру і скільки батьки дали грошей вона не казала. Свідок також пояснила, що ОСОБА_4 близько двох років приблизно з 2018 року не проживає із донькою в квартирі, та винаймає інше житло.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона рідна сестра ОСОБА_4 . Щодо спірної квартири суду пояснила, що їх мати подарувала ОСОБА_4 кошти в розмірі 3000 американських доларів для придбання квартири АДРЕСА_1 , а також після продажу батькового автомобіля марки Жигулі -1985 року випуску ще подарувала 600 американських доларів для придбання прихожої та на ремонт. Суду також пояснила, що 9 років з моменту одруження подружжя проживало у рідної тітки позивача ОСОБА_11 в АДРЕСА_5 номер квартири не пам`ятає. За оренду житла не платили, а тільки за комунальні послуги. Як набула у власність ОСОБА_4 квартиру у м.Миколаїв їй не відомо. Зі слів сестри свідку стало відомо, що всі свої кошти ОСОБА_4 вклала у спірну квартиру.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , вивчивши письмові докази у справі, встановив обставини справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 31 травня 2003 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 11, та виконавчим комітетом Калинівської сільської ради видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_9 . (а.с. 14)
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації народжень 15 лютого 2007 року, зроблено відповідній актовий запис за № 134. Батьком вказаний ОСОБА_2 , матірю ОСОБА_4 . За час перебування в шлюбі у подружжя народилася ОСОБА_13 . (а.с. 15)
25 листопада 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 16)
Щодо майна набутого під час зареєстрованого шлюбу, встановлено, що 10 липня 1998 року ОСОБА_2 виданий ордер на житлове приміщення № 1290 серії НОМЕР_3 , а саме 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_6 . (а.с. 124)
Згідно витягу із рішення Миколаївської міської ради за № 290 від 29 травня 1998 року, розглянувши заяви та документи громадян, пропозиції громадської комісії з житлових питань, виконком міської ради вирішив надати ОСОБА_2 звільнену 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_6 склад сім`ї із двох осіб (він, дружина) згідно зі списками КЕЧ Миколаївського району.(а.с. 122)
23 листопада 2000 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 розірваний відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено відповідно запис за № 641, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. (а.с. 125) Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_15 .
09 грудня 2011 року ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 б.
В п. 2, 3 договору зазначено, що вказана квартира належить продавцю на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Войтовською Ж.Б. 25 вересня 2002 року за реєстровим номером № 5101. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 70000 грн.
Згідно довідки без дати та номера, виданої автогаражним кооперативом Южний Буг-2, ОСОБА_7 , в термін з 1996 року по 15 вересня 2011 року належав капітальний цегляний гараж № НОМЕР_1 розмірами 4 метри на 15 метрів з підвалом і другим поверхом (кімната відпочинку).
30 вересня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д., зареєстрований в реєстрі за № 868. (а.с. 44)
В п.3.1 зазначено, що за домовленістю сторін продаж майна вчинено за 31037 грн. 00 коп.
В п. 1.2 вказано, що вказана квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26 березня 2004 року Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради, зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 березня 2004 року, реєстраційний номер в електронному реєстрі - 5282799, номер запису -18376, в книзі 107.
Також в п.2.4 зазначено, що заява ОСОБА_4 , про те, що відчужувана квартира не є спільною власністю подружжя, посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д. 30 вересня 2011 року.
В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_2 від 22 вересня 2011 року, посвідчена тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_4 , в якій він зазначив, що надає згоду на продаж його дружиною ОСОБА_4 квартири за адресою АДРЕСА_2 .
24 грудня 2011 року укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованим у реєстрі за № 6353 від 24.12.2011 року. (а.с. 13) Право власності на вказану квартиру згідно договору - купівлі продажу від 24 грудня 2011 року, що також підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації від 17 січня 2012 року було зареєстровано на ОСОБА_2 .(а.с. 24)
Як вбачається із п. 2.1, п. 4.4 продаж вказаної квартири за домовленістю сторін вчинено за 130000 грн., які отримані продавцем від покупця. Дружина покупця ОСОБА_4 , у своїй заяві, що зберігається у справах приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. 16 грудня 2011 року за реєстровим номером 1806, надала згоду на придбання цієї квартири.
ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 01 лютого 2012 року, що підтверджується відомостями наданими відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС в Київській області. (а.с.49)
Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку (доходу ).
Положення ч.2 cт. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільноїсумісної власності подружжя. Така норма закону встановлюється презумпцією права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.
Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 70 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 72 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частини 4,5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя ( одного з них ) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їй спільній частковій власності.
Відповідно ч. 1 ст. 57 СК Україниособистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 1, 2, 3, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого із подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язок для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використовується в інтересах сім`ї.

Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що спірна квартира придбана в тому числі на грошові кошти від продажу майна (квартири та гаражу), який належав його матері ОСОБА_7 , що мати надала та таким чином вклала ці грошові кошти у спірну квартиру з розрахунку, що переїде до сина та буде проживати у квартирі, то на підтвердження вказаних обставин не надано належних та достатніх доказів, які б надавали суду всі підстави дійти такого висновку.

Із вищенаведеного, судом встановлено, що спірна квартира квартири за АДРЕСА_1 набута під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі є спільним сумісним майном подружжя, а тому суд дійшов висновку, що вона підлягає поділу в рівних частках між сторонами, а саме в порядку поділу майна подружжя слід визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири за АДРЕСА_1 , залишивши за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини квартири за АДРЕСА_1 .

Відповідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції № 32616178 від 06 червня 2018 року позивач при подачі позову до суду сплатила 4577 грн. 00 коп. судового збору. Так як суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4577 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст.76-83, 89, 95, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя право власності на Ѕ частини квартири за АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя залишити за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини квартири за АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 4577 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.