Справа № 522/1383/21
Провадження № 6/522/257/21
УХВАЛА

26 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю: помічника судді на якого за дорученням судді покладено обов`язки секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

приватний виконавець Щербаков Ю.С. не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягувач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ»,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про примусове проникнення до житла, а саме до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, стягувач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

26.01.2021 зазначені матеріали передані на розгляд судді Павлик І.А.

Згідно вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України питання щодо примусового проникнення до житла боржника розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому направив до суду заяву про розгляд подання у його відсутність у зв`язку із неможливістю бути присутнім на судовому засіданні.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. перебуває виконавче провадження ВП № 63119873 із примусового виконання виконавчого напису від 07.09.2020 № 2492, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., згідно якого пропонується звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21.12.2007 № 014/0018/82/87249, яка станом на 24.07.2020 складає 208 947,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 5 825 025,60 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

А також виконавче провадження № 63117702 із примусового виконання виконавчого напису від 07.09.2020 № 2493, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. згідно якого пропонується звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21.12.2007 № 014/0018/82/87249, яка станом на 24.07.2020 складає 208 947,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 5 825 025,60 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. 23.09.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63119873, якою боржника ОСОБА_3 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивої інформації.

23.09.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63117702, якою боржника ОСОБА_2 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивої інформації.

Однак станом на сьогодні боржниками декларації не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання виконавчих документів не здійснено.

З метою повного та фактичного виконання виконавчого напису від 07.09.2020 № 2492, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В, приватним виконавцем постановою від 23.09.2020 № 63119873 накладено арешт на нерухоме майно, а саме на Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_3 .

Поставною від 23.09.2020 № 63117702 приватним виконавцем накладено арешт на нерухому майно, а саме на Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.09.2020 № 225218754, від 23.09.2020 № 225164996, від 21.01.2021 № 241297380 та від 21.01.2021 № 241296975 квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 51,0 кв.м. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі Ѕ.

В обґрунтування заявленого клопотання приватним виконавцем надано акти від 11.11.2020 та від 13.01.2021, згідно яких боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, двері ніхто не відчинив. Допуску до квартири не надав.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Як зазначено у статті 30 Конституції України та статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи до іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Разом з тим, при зверненні до суду з відповідним поданням, приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. не надано доказів, які б обґрунтовували заявлені вимоги та підтверджували всебічне здійснення заходів, спрямованих на виконання виконавчих документів, зокрема: в матеріалах подання відсутні відомості, які б свідчили про належне повідомлення боржників про здійснення виконавчих дій з зазначенням дати та часу їх проведення; не зазначено та не надано доказів хто саме перешкоджає входженню приватного виконавця до квартири; в доданих до клопотання актах приватного виконавця від 11.11.2020 та від 13.01.2021 не зазначено часу їх складення та не вказано ким є особи за участі яких складено ці акти.

Із доданого до матеріалів справи згрупованого відправлення від 23.09.2020 не вбачається які саме документи були направлені приватним виконавцем на адресу боржників, а тому суд не вважає його належним доказом повідомлення боржників про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій.

Крім того, до матеріалів подання додано Відомості Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № П1-207780-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, відповідно до яких за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані такі особи: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 19.02.2011; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата реєстрації 19.02.2011; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 31.10.1997 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації 24.07.2006.

З огляду на викладене, суд вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. не надано суду належних доказів того, що

боржники були належним чином повідомлені про здійснення ним виконавчих дій, ухилялися від виконання виконачих написів нотаріуса та перешкоджали у здійсненні виконавчих дій, в зв`язку з чим подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст,ст. 258, 260, 261, 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягувач АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: І.А. Павлик