Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 693/1491/19

провадження № 61-18212ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жашківської районної централізованої бібліотечної системи, сектору культури, молоді та спорту Жашківської районної державної адміністрації, Жашківської районної державної адміністрації, Жашківської районної ради про отримання приміщення у власність за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жашківської районної централізованої бібліотечної системи, сектору культури, молоді та спорту Жашківської районної державної адміністрації, Жашківської районної державної адміністрації, Жашківської районної ради про отримання приміщення у власність за набувальною давністю повернуто заявнику.

05 грудня 2020 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: звернутися до суду з іншим клопотанням про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів, що підтверджують неможливість сплати ним судового збору, або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У вказаному клопотаннізаявник просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що 5 відсотків розміру річного доходу заявника (29,63 грн) не перевищує розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (420,40 грн). На підтвердження зазначеного заявник надав: скріншот першої сторінки електронної декларації про дохід від зайняття підприємницькою діяльністю за 2020 рік, копію податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2020 року Приватного підприємства «Ваша газета» директором та засновником є заявник, копію податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2020 рік Приватного підприємства «Ваша газета» директором та засновником є заявник, копії квитанцій № 1, 2.

Вивчивши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки касаційна скарга подана у грудні 2020 року, тому посилання заявника на те, що5 відсотків розміру річного доходу заявника за 2020 рік (29,63 грн) не перевищує розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (420,40 грн), не може бути підставою для звільнення його від сплати судового збору, адже в силу вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» розмір річного доходу заявника визначається за попередній календарний рік.

Посилання заявника на скрутний майновий стан, викликаний внаслідок дії форс-мажорних обставин, а саме: запровадження карантину з метою запобігання поширеннюCOVID-19, проведення антитерористичної операції, є необґрунтованими, оскільки чинним законодавством України не передбачено звільнення від сплати судового збору із наведених підстав.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином, заявником не усунуто недоліків касаційної скарги.

Водночас реалізація заявником процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог Верховного Суду від 18 грудня 2020 року про сплату судового збору та мати наслідком повернення касаційної скарги.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданої до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 26 лютого 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак