КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/9460/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Колесник О.М.
Провадження № 22-ц/824/3917/2021 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

25 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бортничібуд» про визнання дій протиправними, визнання права власності на земельну ділянку, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року у вказаній цивільній справі, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «Бортничібуд» про визнання дій протиправними, визнання права власності на земельну ділянку, витребування майна з чужого незаконного володіння позов задоволено.

12 липня 2019 року Дарницький районний суд міста Києва у вказаній цивільній справі ухвалив додаткове рішення.

21 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав (направив поштою) апеляційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року.

Розглянувши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року слід відмовити з наступних підстав.

Учасник справи має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч.1 ст.352 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення судом лише вступної і резолютивної частини, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення ЄСПЛ: від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ: від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Відповідно до приписів ч.2 ст.358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення та додаткове рішення в даній справі ухвалені Дарницьким районним судом міста Києва 12 липня 2019 року.

Про розгляд справи 12 липня 2019 року відповідач ОСОБА_1 був обізнаний, що стверджується наявною в матеріалах справи заявою, де він зазначив, що, перебуваючи в суді 08 липня 2019 року був повідомлений про розгляд справи 12 липня 2019 року (т.1 а.с.47). Водночас у заяві ОСОБА_1 , пославшись на недовіру судді, заявив йому відвід, який просив розглядати у його відсутність, і за наявності підстав задоволити. Також вказав у заяві, що 12 липня 2019 року він не зможе бути присутнім з огляду на відрядження до виборчого округу, де балотується кандидатом у народні депутати в одномандатному виборчому окрузі № 101 як самовисуванець.

Рішення суду не містить дати складання повного судового рішення, проте з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повне рішення надіслано до реєстру 13 жовтня 2019 року, а оприлюднено 16 жовтня 2019 року.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана відповідачем ОСОБА_1 після спливу більш як одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а також враховуючи відсутність передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України виняткових обставин, які б давали підстави для поновлення такого строку, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Така ж позиція щодо неможливості поновлення встановленого ч.2 ст.358 ЦПК України присічного річного строку апеляційного оскарження, за відсутності передбачених цією нормою винятків, сформована у цілому ряді рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 грудня 2020 року у справі № 333//7054/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі №761/22804/15-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 2-11205/10, від 16 грудня 2020 року справі № 2-4247/11.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що неодноразово приймав участь у розгляді справи, а в судове засідання на 12 липня 2019 року надав належні докази неможливості явки в судове засідання з повідомленням причин. Наведені обставини не мають правового значення, оскільки не відносяться до виняткових обставин,передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України, які б давали підстави для поновлення річного строку.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що на судове рішення по справі у січні 2020 року вже подавалася апеляційна скарга ТОВ «Бортничібуд» в особі директора ОСОБА_1., у відкритті провадження за якою відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга подана відповідачем ОСОБА_1 у межах місячного строку на апеляційне оскарження з моменту постановлення Дарницьким районним судом ухвали від 21 вересня 2020 року про залишення без задоволення його заяви про перегляд заочного рішення. Проте дана обставина також не відноситься до виняткових і не є підставою для відкриття провадження, оскільки ч.2 ст.358 ЦПК України, яка є спеціальною нормою по відношенню до ч.2 ст.288 та ст.354 ЦК України, виключає можливість відкриття провадження за апеляційною скаргою, поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бортничібуд» про визнання дій протиправними, визнання права власності на земельну ділянку, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко