Справа № 500/3299/18
Провадження № 2/946/1547/21
УХВАЛА

22 листопада 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Федорук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»

до

ОСОБА_1

третьої особи, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмета спору

селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович»

про

визнання договору недійсним та стягнення збитків

В С Т А Н О В И В

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про відвід головуючому по справі з підстав крайньої упередженості проти товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та його представника і участі у злочинній організації ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмета спору селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Відповідно до вимог ст. 40 ч.3 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак при цьому частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Заявник не надав належних доказів, що є підставою для самовідводу, аб відводу головуючому у справі.

Керуючись ст. 259-260 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід головуючому у справі залишити без задоволення.

Суддя: С.М.Жигулін