Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №1034/20

Провадження № 2/936/260/2020

26.01.2021 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі

головуючого - судді Павлюк С.С.

з участю секретаря с/з Собран Ю.О.

та відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Воловець у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 27.05.2006 року у виконкомі Щербовецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом з дитинства та потребує значних витрат на утримання. Відповідач проживає окремо та добровільно надати позивачу допомогу на утримання дочки відмовляється, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Між нею і відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в матеріальному утриманні їх дочки, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Посилається на те, що відповідач є працездатною особою та за станом здоров`я може надавати систематичну допомогу на утримання дитини. Просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. в місяць до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму починаючи з дня подачі заяви до суду.

В судове засідання позивач з`явилася, однак в позовних вимогах просить справу розглянути у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив повністю та пояснив, що вважає дитину не його.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.05.2006 року у виконкомі Щербовецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Як вбачається із виписки з протоколу Обласної дитячої лікарні ЛЛК №7/200 від 07.02.2007 року, дитина ОСОБА_3 встановлено діагноз - хвороба Дауна.

З довідки виконкому Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області №560/02/39 від 07.12.2020 року видно, що на утриманні позивача перебуває її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід дитинства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина-інвалід - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Зі змісту ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч.2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02. 1991 та набрала чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою відповідача, є інвалідом з дитинства, тобто є непрацездатною особою та потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, котра потребує особливого догляду, його матеріальний стан, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки-інваліда в твердій грошовій сумі не суперечать вимогам закону.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі по 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує стан здоров`я дитини ОСОБА_4 , яка є дитиною-інвалідом, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, згідно із ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття, не надав суду доказів, які давали б підстави для висновку про звільнення його від сплати аліментів.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Крім того, враховуючи те, що позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 198, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст.141, 213-215, 263-265, 272, 353, 354, 430 ЦПК України, ст.8, 12, 19 Закону України "Про охорону дитинства", суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом з дитинства, у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму починаючи з дня звернення до суду 08.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст виготовлено 26.01.2021р.

Суддя Павлюк С.С.