Справа № 185/2796/21
Провадження № 2/185/2041/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
за участю секретаря судового засідання Косики К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя,
Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого за спільні кошти придбали вищевказане рухоме майно. Сторони не дійшли взаємної згоди щодо поділу спільного майна подружжя, що примусило відповідача звернутися до суду.
Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, в подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Суд ухвалює розглянути справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України.
Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з підстав, які будуть наведені судом нижче.
Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року позивач та відповідач уклали шлюб, який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року (справа № 185/3710/20) (а.с.15).
Як зазначається у ч.1 ст. 69 Цивільного кодексу України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Розглядаючи спір про поділ спільного майна, суд дотримується засади рівності часток майна дружини та чоловіка, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України).
В постанові від 12.05.2020 року (справа № 243/5477/15-ц) Верховний Суд зазначив, що відповідно до положень статті 156 ЖК Української PCP члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири)і придомової території та проведенню ремонту.
Верховний Суд вказав, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них статтею 156 ЖК обов`язок. Колегія суддів погодилась із висновком судів попередніх інстанцій, що вказані грошові кошти за час спільного проживання подружжя були витрачені для ремонту та реконструкції житла, в якому вони проживали, з метою поліпшення умов життя та в інтересах сім`ї, а тому обґрунтовано відмовили у задоволенні зустрічного позову у цій частині.
Здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають.
Тобто, в даному випадку, поділу не підлягають: карнизи алюмінієві у кількості 4 одиниць, плінтус для стелі у кількості 16 одиниць; дверний блок розсувний у кількості 1 одиниці; дверний блок .
Також суд вважає, що поділу між подружжям не підлягає сервіс FOXMAST у кількості 1 одиниці, оскільки не є рухомим майном в розумінні ч.2 ст.181 Цивільного кодексу України.
Різниця у вартості між поділеним майном складає 98,50 (дев`яносто вісім гривень п`ятдесят копійок) грн та підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.
У відповідності до ст. 141 ЦПК пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2,12,19,81,89,263,265,280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя задовольнити частково.
Поділити спільне рухоме майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості рухомого майна в сумі 98,50 (дев`яносто вісім гривень п`ятдесят копійок) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя М. М. Перекопський