КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/3818/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1678/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Радзівіл А.Г., за заявою Акціонерного товариства «Альфа Банк» про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора прав на нерухоме майно Томилівської сільської ради Науменко Олени Євгенівни про скасування рішень державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила скасувати рішення державного реєстратора Томилівської сільської ради Науменко О.Є. від 28 лютого 2020 року про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» за індексним номером 51393456 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та за індексним номером 51393756 на земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 2-9).

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року було задоволено та заборонено АТ «Альфа-Банк» вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та земельної ділянки площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34-36, 39-42).

У липні 2020 року представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. подав заяву про зустрічне забезпечення, в якій він просив забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» та державного реєстратора прав на нерухоме майно Томилівської сільської ради Науменко О.Є. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки шляхом внесення на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області грошових коштів в розмірі 25 000,00 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що у цивільній справі був забезпечений позов, тому для збереження рівноваги між сторонами необхідно застосувати зустрічне забезпечення. Зазначав, що вважає обґрунтованим застосування заходів зустрічного забезпечення позову, так як факт наявної заборгованості по кредитним договору свідчить про незадовільний матеріальний стан позивача. Крім того, просив взяти до уваги, що власник нерухомого майна має право отримувати вигоду від його здачі в оренду або від його продажу і позбавлення його такої можливості є непрямими збитками (упущеною вигодою) в розумінні ст. 22 ЦК України.

Так, 09 червня 2020 року до АТ «Альфа-банк» звернулось TOB «Дата майнінг груп» з листом про намір укласти договір купівлі-продажу земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , також ТОВ «Дата майнінг груп» повідомило, що готове внести завдаток в розмірі 25 000 доларів США та негайно укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок. Проте у зв`язку із забезпеченням позову власник фактично позбавлений можливості розпоряджатися нерухомим майном (здійснити продаж земельних ділянок), а відтак АТ «Альфа Банк» несе збитки, сума яких складає 25 000,00 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн. (а.с. 49-52).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року заяву задоволено. Забезпечено відшкодування можливих збитків відповідача АТ «Альфа Банк», які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі № 361/3818/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Томилівської сільської ради Науменко О.Є. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області грошових коштів в розмірі 25000 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн. (а.с. 57-62).

Не погодившись з ухвалою суду, 30 липня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу (а.с. 75-81, 156-160).

В апеляційній скарзі зазначила, що задовольняючи заяву відповідача про зустрічне забезпечення суд першої інстанції не перевірив вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України та залишив поза увагою факт відсутності будь-яких належних і допустимих доказів відсутності у позивача зареєстрованого місця проживання на території України, відсутності належного на праві власності іншого майна, що знаходиться на території України, без будь-якої правової підстави погодився із твердженням заявника про незадовільний матеріальний стан позивача. При цьому, судом проігноровано факт, що у випадку відмови в позові, відповідач жодних збитків не понесе. Жодних доводів, документальних доказів та розрахунків, які б могли підтвердити можливість настання збитків та розмір упущеної вигоди, суд не розглядав та не оцінював.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Про розгляд справи судом апеляційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) сторони були повідомлені у т.ч. повідомленнями на зазначену ними електронну пошту, що забезпечують фіксацію такого повідомлення. Крім того, державний реєстратор Науменко О.Є. була сповіщена телефонограмою із фіксацією такого повідомлення, про що у справі є докази (а.с. 166-167, 172-173).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про зустрічне забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову та наявності обставин які є підставою для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Колегія суддів не погодилась з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та на земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За наявними у справі доказами, вищевказані земельні ділянки були передані ОСОБА_1 в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», за договором № 07/1-58 від 17 травня 2007 року на забезпечення виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань перед Банком. Справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості розглядається судом в іншому провадженні (а.с. 10-15, 20-21).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року було задоволено заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено АТ «Альфа-Банк» вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:064:0082, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та земельної ділянки площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34-36, 39-42).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Степаненко О.О. подав заяву про зустрічне забезпечення, в якій просив забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у цій справі шляхом зобов`язання позивачки ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області 25 000,00 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн. (а.с. 49-52).

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Таким чином, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Виходячи із системного тлумачення ч. 1 і 3 ст. 154 ЦПК України, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Оскільки вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, то при вирішенні питання про їх застосування суд повинен оцінити необхідність зустрічного забезпечення та з`ясувати спроможність позивача компенсувати відповідачу у майбутньому можливі збитки, пов`язані із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів перевірила доводи заяви про зустрічне забезпечення позову, доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.

Обґрунтовуючи необхідність застосування зустрічного забезпечення, заявник зазначав, що у зв`язку із забезпеченням позову власник фактично позбавлений можливості розпоряджатися нерухомим майном (здійснити продаж земельних ділянок), а відтак АТ «Альфа-Банк» несе збитки, сума яких складає 25 000,00 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн.

До заяви про зустрічне забезпечення відповідач АТ «Альфа-Банк» долучив лист TOB «Дата майнінг груп» від 09 червня 2020 року про намір укласти договір купівлі-продажу земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:064:0082, та площею 0,0054 га, кадастровий номер :00:064:1082 за адресою АДРЕСА_1 , а також ТОВ «Дата майнінг груп» повідомило, що готове внести завдаток в розмірі 25 000 доларів США та негайно укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок (а.с. 53).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом вказаної норми права, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року заходи забезпечення позову у цій справі шляхом встановлення заборони АТ «Альфа-Банк» вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб земельних ділянок є тимчасовим заходом, який на час розгляду справи обмежує власника здійснити відчуження спірних земельних ділянок.

До суду не надано доказів укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок, попереднього договору щодо продажу ділянок та (або) доказів, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, зокрема, ціни купівлі-продажу земельних ділянок.

Вищевказаний лист із зазначенням про намір придбати земельні ділянки, сплатити 25 000 доларів США завдатку із укладенням договору, не може вважатись доказом збитків в розумінні ст. 22 ЦК України, а об`єктивних доказів наявності таких до суду не надано. При цьому, твердження представника Банку про можливість настання таких збитків у майбутньому є припущенням, оскільки у випадку відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 , Банк, який є власником спірних земельних ділянок, не позбавлений можливості здійснити їх продаж за ціною, яка буде погоджена між продавцем і покупцем.

Матеріали справи не містять об`єктивних доказів, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. у випадку відмови в позові (п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України). Наявність в провадженні суду іншої цивільної справи за позовом Банку до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості цих висновків не спростовує, а тому суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими висновки районного суду про наявність підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Постановивши оскаржувану ухвалу про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції не мотивував належним чином і не навів правових підстав для зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області грошові кошти в іноземній валюті, а саме - 25000 доларів США, що за курсом НБ України еквівалентно 677 200,00 грн.

Зважаючи на вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Банку про зустрічне забезпечення.

Інші доводи цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку, встановлений пунктом 2 частини 1 ст. 389 ЦПК України, і такий не містить посилання на можливість оскарження в касаційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення (п. 5 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

З огляду на наведене, та положень п. 5 ч. 1 ст. 353, ст. 389 ЦПК України, постанова апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа Банк» про зустрічне забезпечення відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі № 361/3818/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Томилівської сільської ради Науменко Олени Євгеніївни про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області грошових коштів в розмірі 25000 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 677 200 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова