Провадження № 2/641/490/2021 Справа № 641/8490/20
21 січня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря судового засідання - Цюк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу в розмірі 100000,00 дол. США. 3 % річних в розмірі 1545,36 дол. США, та витрати по сплаті судового збору.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 січня 2020 року він дав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100000,00 дол. США, про що відповідач власноруч склав розписку. Відповідно до її умов відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 23.04.2020 року. До теперішнього часу грошові зобов`язання не виконано.
З огляду на порушення зобов`язання з повернення позики як грошового зобов`язання позивач має право вимагати, а відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних.
У судовому засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилвся, про дату, час та місце повідомлялвся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не надавався.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що згідно розписки ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 09.06.1997 року, ІПН НОМЕР_2 отримав у борг 100000 (сто тисяч) доларів США від ОСОБА_1 . Вказану суму боргу зобов`язується повернути до 23.04.2020 року.
Розписка складена 23.01.2020 року.
Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Як вбачається з розписки відповідач ОСОБА_2 зобов`язався у термін до 23.04.2020 виконати взяте на себе грошове зобов`язання.
З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів.
Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.
З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 23.01.2020 вбачається, що сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позичені кошти у сумі еквівалентній сто тисяч доларів США в строк до 23.04.2020 року.
Таким чином стягненню підлягає сума боргу в розмірі 100000,00 доларів США.
В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок 3 відсотків річних: починаючи з дня невиконання зобов`язання 23.04.2020 р. до 28.10.2020 року з сумою у розмірі 100000,00 дол. США : (Сума боргу ? Процентна ставка / 365 днів ? Кількість днів), тобто ((100000?3%)/365)?188) = 1545,36 дол. США.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, 526,530,625,1046,1047,1049 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі екв. 100000 (сто тисяч) доларів США, 3% річних в розмірі екв. 1545,00 доларів США.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПННОМЕР_3 , місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Богдан