Провадження № 22-з/801/140/21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

24 листопада 2021 рокуСправа № 127/27008/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.

Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Приватного підприємства «Автотранском» про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автотранском» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ПП «Автотранском» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано наказ ПП «Автотранском» № 161-у від 02 вересня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника сектору відділу матеріально-технічного забезпечення сектору господарського забезпечення (м. Вінниця) у зв`язку із скороченням штату відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України незаконним та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору відділу матеріально-технічного забезпечення сектору господарського забезпечення (м. Вінниця) із 02 вересня 2019 року.

Стягнуто з ПП «Автотранском» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2019 року по 13 жовтня 2021 року у розмірі 421 475,94 грн. та 1362,00 грн. в рахунок повернення судового збору.

Стягнуто з ПП «Автотранском» в дохід держави 4983,16 грн. судового збору.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

12 листопада 2021 року відповідач ПП «Автотранском» подав до суду заяву про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року, у якій зазначив, що таке судове рішення в резолютивній частині є незрозумілим для відповідача і припускає двояке трактування щодо того, чи включено до суми у розмірі 421 475,94 грн., яку стягнуто з ПП «Автотранском» на користь ОСОБА_1 податки і збори, які підлягають нарахуванню роботодавцем та відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику.

А тому просить роз`яснити судове рішення апеляційного суду в частині стягнення з ПП «Автотранском» 421 475,94 грн., зазначивши, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2019 року до 13 жовтня 2019 року у розмірі 421 475,94 грн. здійснюється відповідачем з відрахуванням податків і зборів.

Відповідно до частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення судового рішення без виклику учасників справи в судове засідання, оскільки не вбачає необхідності такого виклику.

Апеляційний суд вважає, що заява відповідача про роз`яснення судового рішення підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення (пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року).

Врахувавши доводи відповідача у заяві про роз`яснення постанови апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що резолютивна частина ухваленого судового рішення в частині вирішення вимог про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є не зовсім зрозумілою, що викликає обґрунтовані труднощі у відповідача при виконанні рішення в цій частині.

Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Проте, у резолютивній частині постанови Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута з роботодавця (відповідача) на користь працівника (позивача) без урахування податків і зборів.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Сума нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахувань на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Отже, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також підлягали відрахуванню податки і збори.

Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19 (провадження № 61-10657св20).

Враховуючи те, що резолютивна частина постанови апеляційного суду не містить відповідної вказівки щодо обов`язку роботодавця (відповідача) по відрахуванню податків та інших обов`язкових платежів із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача, ця обставина впливає на зрозумілість виконання рішення суду, а тому судове рішення в цій частині підлягає роз`ясненню.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Приватного підприємства «Автотранском» про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року задовольнити.

Роз`яснити постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автотранском» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначивши, що при виконанні постанови суду в частині стягнення з Приватного підприємства «Автотранском» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2019 року по 13 жовтня 2021 року у розмірі 421 475,94 грн. підлягають відрахуванню роботодавцем обов`язкові податки і збори (інші платежі), передбачені чинним законодавством.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. М. Стадник