ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1618/20
Провадження №2/477/122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання - Спіркіної М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області

про визнання права власності на спадкове майно

в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі у виді спірного нерухомого майна. У визначений законом строк вона звернулася до нотаріуса, одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а інший спадкоємиць померлого за законом відмовилася від спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно їй відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від представника позивача - адвоката Карпенка О.М. надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути за відсутності представника.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 25 січня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що об`єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 лютого 1998 року (а.с.5).

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

З огляду на частину першу статті 525 ЦК УРСР день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25 вересня 1957 року (а.с.7).

Згідно довідки виконкому Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 13 лютого 2020 року №245 на час відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 , були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 (а.с.6).

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно приписів частини першої статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

27 березня 2001 року позивачу ОСОБА_1 Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай), грошові внески, автопричеп (а.с.56, 59, 63).

Інший спадкоємець за законом - ОСОБА_3 , заявою від 14 серпня 1998 року до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовилася на користь матері ОСОБА_1 від спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_2 (а.с.50).

З урахуванням установленої судом обставини щодо одержання ОСОБА_1 , як спадкоємиці першої черги за законом, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 в частині спадкового майна, позивач ОСОБА_1 , відповідно до статей 529, 548, 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла всю спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно з випискою з погосподарської книги обліку (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 значиться головою домогосподарства по АДРЕСА_1 (а.с.69).

Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11 серпня 2020 року №2-804, власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 не зареєстрована, об`єкти самочинного будівництва відсутні, вартість складає 56723,00 грн (а.с.15).

Виходячи з норм національного законодавства, а також законодавства, що діяло до проголошення незалежності України на її території (Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який діяв до 22 лютого 1988 року; Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року; постанова Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» із змінами, внесеними згідно з Постановою Ради Міністрів Української РСР від 22 квітня 1989 року №115; Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5; Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26; Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69) суд констатує, що виникнення права власності на житлові будинки та споруди у сільській місцевості не пов`язувалося із проведенням його реєстрації, тобто не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах та виписки з них замінювали технічний паспорт у разі його відсутності та прирівнювалися до акта органів державної влади, що підтверджувало право власності.

Судом установлено, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі обліку Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області не отримав.

У той же час, 20 листопада 1996 року спадкодавцю ОСОБА_2 видані державні акти на право приватної власності на землю - земельні ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 площею 0,11 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку (а.с.9, 10).

Ураховуючи зазначене та виходячи з системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд уважає, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті був власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на вказане майно, що об`єктивно підтверджується відмовою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Оксани Краснікової від 18 листопада 2020 року (а.с.68).

На підставі викладеного, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

відповідач - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, 57286, с. Галицинове Вітовського району Миколаївської області, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 22440768.

Повне рішення складено 25 січня 2021 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО