ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9462/21 Справа № 216/6877/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/6877/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз",

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" (надалі - АТ "Криворіжгаз") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

07.08.2018 року працівниками позивача, за адресою відповідачів, було складено акт про порушення №3294 від 07.08.2018 року, у зв`язку з виявленням порушення Кодексу газорозподільних систем: п. 7 гл. 9 розділу Х, пп. 3 п. 1 гл.2 розділу ХІ, а саме: ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами, зокрема сумніви щодо результатів вимірювання об`ємів газу, шляхом зміни конструкції лічильника (вимірювального механізму). При встановленні магніту на кришку верхнього корпусу по середині та ближче до задньої частини та включеному пальнику ПГ-4, облік газу зупиняється. Акт про порушення підписано відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

07.08.2018 року представниками АТ «Криворіжгаз» було проведено демонтаж лічильника газу, про що було складено відповідний акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки, який підписано з відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

07.08.2018 року представниками АТ «Криворіжгаз» складено протокол 1693 щодо направлення ЗВТ на експертизу. Дата та час проведення експертизи 15.08.2018 року. Протокол підписаний представниками АТ «Криворіжгаз» та відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

15.08.2018 року було проведено експертизу лічильника газу та складено відповідний акт експертизи лічильника газу №596.

Під час проведення експертизи лічильника комісія прийшла до висновку про те, що змінено конструкцію відлікового механізму шляхом додавання стороннього предмету прикріплений через отвір, не передбачений заводом-виробником праворуч з тильної сторони металевий гвинт за допомогою гайки із закріпленою на ньому металевою пластиною, яка реагує на вплив магніту, зупиняючи рух відлікового механізму. Дані порушення здійснені прихованими засобами, наслідком несанкціонованого втручання в лічильник газу та призвели до недостовірності показників. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації.

16.08.2018 року ДП «Кривбасстандартметрологія» було надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Т-ДН-10786/18.

Відповідачам була нарахована сума заборгованості в розмірі 30% від розрахунку, за період з 07.08.2017 року по 07.08.2018 року, в сумі 77875,09 грн., яка до теперішнього часу не сплачена.

Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 80 743,68 грн., яка складається із основного боргу у розмірі 77875,09 грн. та вартості витрат, пов`язаних з проведенням експертизи лічильника газу, в сумі 2868,59 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ «Криворіжгаз» в рахунок погашення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 80 743 гривні 68 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ «Криворіжгаз» витрати по сплаті судового збору в розмірі 881 гривня 00 копійок, з кожного.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року залишено без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також поверхневий та неповний розгляд справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив таємницю нарадчої кімнати, що свідчить про незаконність ухваленого судом рішення. Так, зазначає, що матеріали справи містять сфальсифіковані дані, зокрема, в матеріалах справи наявний супровідний лист від 30 листопада 2020 року за підписом судді Кузнецова Р.О. щодо направлення відповідачеві заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року, на 3-х аркушах, тоді як, згідно центральної бази даних АСДС, електронний примірник заочного рішення (вступна та резолютивна частина) створено суддею 30.12.2020 року та у цей же день, у не робочий час, відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а електронний примірник повного судового рішення створено 21.01.2021 року, а підписано електронно-цифровим підписом 16.02.2021 року. Отже, станом на час виготовлення супровідного листа від 30 листопада 2020 року, рішення суду не існувало та воно не могло бути направлено на адресу відповідача. До того ж, з наведеного, на переконання апелянта, очевидним є те, що суддя, при постановленні оскаржуваного судового рішення (ступної та резолютивної частини), перебував у нарадчий кімнаті з 30.11.2020 року по 30.12.2020 року, а тому не мав права приймати участь у розгляді інших справ та постановленні інших рішень. Однак, згідно загальнодоступної інформації Єдиного державного реєстру судових рішень у цей період суддею Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнєцовим Р.О. прийнято, різних за формою та видом юрисдикції, 293 судових рішень.

Також, зазначає, що відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому не були присутніми у судовому засіданні, чим було порушено їх право на доступ до правосуддя. Також, зауважує й на тому, що представник ОСОБА_4 надавав суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 11:00 год. 30.11.2020 року, у зв`язку з карантинними заходами, однак суд не забезпечив учасникам справи можливості приймати участь у судових засіданнях та надавати свої пояснення.

Крім того, вважає, що судом прийнято до розгляду позовну заяву, за яку не сплачено судовий збір у повному обсязі, а саме: недоплачено 159,00 грн., а з урахування уточненого позову 2 080,00 грн., та без зазначення доказів на підтвердження проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджується відповідач й з розрахунком донарахованого об`єму природнього газу, оскільки він здійснений без відповідних вихідних даних, зокрема, не зрозуміло на підставі яких документів взято обсяг природного газу 290 м/куб та зазначено особовий рахунок на ім`я відповідача ОСОБА_3 .

Зазначає, що позивач не має повноважень на видачу довідок щодо місяця проживання або ж реєстрації відповідачів, а тому надані ним докази не є належними та допустимими.

Також, відповідач вважає недопустими доказом у справі диск із фото та відеозйомкою, оскільки у акті про порушення №3294 від 07.08.2018 року не зазначено марку та модель, заводські номери відповідних фото- та відеокамери, якими проводилась технічна фіксація, а також модель електронного носія інформації.

Наголошує на тому, що невідомо за яких обставин та на якій підставі з актом був ознайомлений ОСОБА_3 та споживачу не було вручено копію цього Акту. В актах про порушення, демонтаж вимірювальної техніки та лічильника газу для проведення експертизи, протоколу щодо направлення ЗВТ на експертизу, у якості споживача зазначено ОСОБА_5 , який не є ані споживачем, ані представником споживча. Також, саме останнього було повідомлено про заплановану перевірку 07.08.2018 року.

Експертиза лічильника проведене самим позивачем, який є зацікавленою особою та не є експертною установою та не має відповідного дозволу (ліцензії), а члени комісії не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності на незавершене будівництво, процент готовності якого складає 35%. Оскільки об`єкт незавершеного будівництва є лише сукупністю будівельних матеріалів й визнання права власності на такий об`єкт не перетворює сукупність будівельних матеріалів на новостворену річ (житловий будинок) в розумінні статті 181 та частини 2 статті 331 ЦК України, які можуть споживати комунальні послуги, відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач АТ "Криворіжгаз" зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою НКРЕКП від 16.04.2015 року№ 1274, про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ АТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

Відповідачі є споживачами природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

07.08.2018 року працівниками АТ «Криворіжгаз» було складено Акт про порушення №3294 від 07.08.2018 року, у зв`язку з виявленням порушення Кодексу газорозподільних систем за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами, зокрема сумніви щодо результатів вимірювання об`ємів газу, шляхом зміни конструкції лічильника (вимірювального механізму). При встановленні магніту на кришку верхнього корпусу по середині та ближче до задньої частини та включеному пальнику ПГ-4, облік газу зупиняється. Акт про порушення підписано відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

07.08.2018 року представниками АТ «Криворіжгаз» було проведено демонтаж лічильника газу, про що було складено відповідний акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки, який підписано з відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

07.08.2018 року представниками АТ «Криворіжгаз» складено протокол 1693 щодо направлення ЗВТ на експертизу. Дата та час проведення експертизи 15.08.2018. Протокол підписаний представниками АТ «Криворіжгаз» та відповідачем ОСОБА_3 із зауваженнями.

15.08.2018 року було проведено експертизу лічильника газу та складено відповідний акт експертизи лічильника газу №596. Під час проведення експертизи лічильника комісія прийшла до висновку про те, що змінено конструкцію відлікового механізму шляхом додавання стороннього предмету прикріплений через отвір, не передбачений заводом-виробником праворуч з тильної сторони металевий гвинт за допомогою гайки із закріпленою на ньому металевою пластиною, яка реагує на вплив магніту, зупиняючи рух відлікового механізму. Дані порушення здійснені прихованими заходами, наслідком несанкціонованого втручання в лічильник газу та призвели до недостовірності показників. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації.

16.08.2018 року ДП «Кривбасстандартметрологія» було надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Т-ДН-10786/18.

Вартість послуг за проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника мембранного та роторного, транспортних витрат складає 2 868,59 грн., що підтверджується актом надання послуг від 15 серпня 2018 року.

Відповідачам була нарахована сума заборгованості в розмірі 30% від розрахунку, за період з 07.08.2017 року по 07.08.2018 року, в сумі 77 875,09 грн, яка до теперішнього часу не сплачена.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, позивач посилався на те, що у зв`язку з виявленням за адресою: АДРЕСА_1 , порушення п. 7 гл. 9 розділу Х, пп. 3 п. 1 гл.2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, яке зафіксоване Актом про порушення № 3294 від 07 серпня 2018 року, з відповідачів, як споживачів природного газу, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу та його вартості в сумі 77 874,09 грн., вартість витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, витрат, пов`язаних з експертизою, в сумі 2 868,59 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та стягуючи з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача АТ «Криворіжгаз» заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведений факт несанкціонованого втручання споживачів в роботу ЗВТ, дії АТ «Криворіжгаз» щодо складання Акту про порушення № 3294 від 07 серпня 2018 року та по нарахуванню об`ємів спожитого газу за граничними об`ємами споживання є правомірними, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу та вартості витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, витрат, пов`язаних з експертизою.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено відповідачкою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість цього рішення в частині покладення на неї солідарного обов`язку з відшкодування на користь АТ «Криворіжгаз» заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, як з споживача природного газу у домоволодінні АДРЕСА_1 , оскільки, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог АТ "Криворіжгаз" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для сплати споживачем донарахованих збитків внаслідок порушення Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі, шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

У разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.

Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається Акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

До Акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в Акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в Акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

На дату складання Акту про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання Акту про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в Акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним Актом про усунення порушення.

Під час складання Акту про порушення, акту про усунення порушення, Акту про припинення/відновлення газопостачання, тощо, представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні Акту про порушення, представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду Актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього Акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений Акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду Акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією Акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акту-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому, вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення Акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Згідно підпункту 3.1.3 «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619, лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника.

За змістом пунктів 3.2.-3.3 Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 1. Один примірник акта про виявлені порушення залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації.

Акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Відшкодування збитків здійснюється згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання .

У разі відмови споживача від підпису в акті про виявлені порушення представником газопостачальної (газотранспортної) організації робиться відповідний запис.

При наявності Акту про виявлені порушення або заяви споживача про проведення експертизи лічильника газу газопостачальна (газотранспортна) організація зобов`язана протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості віддати реєстрації заяви або акту про виявлені порушення у відповідних журналах реєстрації газопостачальної (газотранспортної) організації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу.

Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи.

У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації.

Представник газопостачальної (газотранспортної) організації спільно із споживачем складають та підписують акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи.

У разі демонтажу лічильника газу на підставі Акту про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду.

Демонтований лічильник газу доставляється на місце проведення експертизи представником газопостачальної (газотранспортної) організації або споживачем (на його бажання), про що робиться відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу.

Експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою.

Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою.

Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, під час перевірки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено пошкодження газового лічильника. Лічильник було демонтовано та передано на експертизу. Експертиза встановила втручання в роботу лічильника.

По факту виявлених ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, тобто виявлення порушення, передбаченого п. 7 глави 9 Розділу Х, п.п.3 п.1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС, було складено Акт № 3294 від 07 серпня 2018 року, який підписано відповідачем ОСОБА_3 , як споживачем, із зауваженнями про те, що з актом не згоден (т. 1 а.с.8), а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що не відомо на якій підставі відповідач ОСОБА_3 підписував вказаний Акт. При цьому, зазначення у Акті споживачем колишнього власника будинку ОСОБА_5 не тягне за собою недійсність цього Акту, оскільки він складений у присутності належного споживача, який надав допуск уповноваженим представникам АТ «Криворіжгаз» до домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був присутнім при виявленні порушення та складанні цього Акту, підписавши його із зауваженням про те, що він із актом не згодний, у зв`язку з порушенням статті 49 Конституції України, яка встановлює право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Інших застережень, зокрема, щодо того, що він не являється споживачем природного газу за вказаною адресою, відповідачем ОСОБА_3 до Акту не внесено, а тому колегія суддів критично ставиться до доводів його апеляційної скарги в цій частині.

У зв`язку з виявленими порушеннями було демонтовано лічильник газу для проведення експертизи, про що також було складено відповідний Акт від 7505 року, який був підписаний відповідачем ОСОБА_3

15 серпня 2018 року, під час проведення експертизи лічильника газу, комісією було підтверджено втручання в лічильник газу з вини споживача. Лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу. Під час проведення експертизи, комісія прийшла до наступного висновку: змінено конструкцію відлікового механізму шляхом додавання стороннього предмету прикріплений через отвір, не передбачений заводом-виробником праворуч з тильної сторони металевий гвинт за допомогою гайки із закріпленою на ньому металевою пластиною, яка реагує на вплив магніту, зупиняючи рух відлікового механізму. Дані порушення здійснені прихованими засобами, що є наслідком несанкціонованого втручання в лічильник газу та призвело до недостовірності показників. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації (т. 1 а.с. 21).

Доводи ж апеляційної скарги про те, що експертиза лічильника проведене самим позивачем, який є зацікавленою особою та не є експертною установою та не має відповідного дозволу (ліцензії), а члени комісії не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, є безпідставними, оскільки вчинення АТ "Криворіжгаз" таких дій передбачено Кодексу газорозподільних систем та Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті.

Згідно рішення комісії з розгляду Актів про порушення Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС), в тому числі по Акту про порушення № 3294 від 07.08.2018 року та по Акту експертизи газового лічильника № 596 від 15.08.2018 року, було проведено розрахунок завданих збитків та не облікованого, донарахованого об`єму та обсягу природного газу з урахуванням вимог розділу ХІ глави 5 п. 11.2 КГС за період з 07.08.2017 року по 07.08.2018 року та складено Розрахунок, відповідно до якого розрахункова вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за вказаний період склала 77 875,09 грн. 30% від об`єму 26 449,99 м3 (а.с.5), виходячи з розрахунку, наданого позивачем, який не спростовано відповідачем по справі.

Вказаний розрахунок перевірено колегією суддів, колегія суддів вважає його вірним та погоджується з ним.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведений факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника ЗВТ та дії АТ «Криворіжгаз» щодо складання Акту про порушення № 3294 від 07 серпня 2018 року та по нарахуванню об`ємів спожитого газу за граничними об`ємами споживання є правомірними.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив таємницю нарадчої кімнати, оскільки електронний примірник заочного рішення (вступна та резолютивна частина) створено суддею 30.12.2020 року та у цей же день, у не робочий час, відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а електронний примірник повного судового рішення створено 21.01.2021 року, а підписано електронно-цифровим підписом 16.02.2021 року, у зв`язку з чим апелянт вважає, що суд з 30.11.2020 року по 30.12.2020 року перебував у нарадчий кімнаті, а тому не мав права приймати участь у розгляді інших справ та постановленні інших рішень, з наступних підстав.

Згідно із статтею 245 ЦПК України під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Підчас перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.

При цьому, порушення порядку перебування суддів у нарадчій кімнаті в юридичному розумінні не є синонімом порушення таємниці наради суддів, оскільки не завжди формальне порушення положень статей 245, 268 ЦПК України є таким, що завдає шкоди цілям, для яких існує інститут таємниці наради суддів.

Норми чинного ЦПК України не містять законодавчої дефініції «таємниця нарадчої кімнати», однак відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIIвід 02 червня 2016 року незалежність судді забезпечується порядком здійснення правосуддя, визначеним процесуальним законом, таємницею ухвалення судового рішення (ст. 48 ч. 5 п. 4 Закону); суддя зобов`язаний не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання (ст. 56 ч. 7 п. 5 Закону); передбачено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження в разі розголошення суддею таємниці, що охороняється законом, у тому числі таємниці нарадчої кімнати, або інформації, що стала відомою судді під час розгляду справи у закритому судовому засіданні (ст. 106 ч. 1 п. 5 Закону).

Отже, таємниця нарадчої кімнати є охоронюваною законом.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 статті 376 ЦПК). Вчинення процесуальних дій суддею під час перебування в нарадчій кімнаті по іншій справі, за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи не перешкодило та не могло перешкодити судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у цій справі. Такі дії, не викликають сумніву у незалежності і неупередженості судді при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, сам по собі факт внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень судового рішення у цій справі, через тривалий проміжок після ухвалення рішення по суті та після закінчення робочого часу, з урахуванням положень статті 245 ЦПК України, не є порушенням таємниці наради суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_3 , про відкладення розгляду справи та розглянув справу по суті не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Тобто, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що передбачено статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»та частиною четвертою статті 10 ЦПК України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосовуються українськими судами як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про розгляд справи за відсутності сторін, зокрема у зв`язку з установленим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19)» карантином та обмежувальними заходами, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби, та вважає, що зазначена представником відповідача причина не може вважатися поважною для відкладення розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 675/1437/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому не були присутніми у судовому засіданні, чим було порушено їх право на доступ до правосуддя, колегією суддів не приймаються, оскільки згідно матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надавав суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 11:00 год. 30.11.2020 року, у зв`язку з карантинними заходами, тобто відповідач ОСОБА_3 був повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника, а відповідачка ОСОБА_2 правом на апеляційне оскарження рішення суду не скористалася.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що судом прийнято до розгляду позовну заяву, за яку не сплачено судовий збір у повному обсязі, а саме: недоплачено 159,00 грн., а з урахування уточненого позову 2 080,00 грн., та без зазначення доказів на підтвердження проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2018 року становив 1 762,00 грн., тобто за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір не може бути меншим 1 762,00 грн. та не може перевищувати 616 700,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову становить 77 975,09 грн., тобто 1,5% від ціни позову становить 1 169,63 грн., ціна уточнено позову становить 80 743,68 грн., тобто 1,5% від ціни уточненого позову становить 1 211,14 грн., що становить менше граничного розміру судового збору, а тому до сплати підлягав судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., який позивачем сплачено у повному обсязі (т. 1 а.с. 1).

Що ж стосується доводів про ненадання позивачем суду доказів на підтвердження проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , то обов`язок перевірити та встановити місце проживання відповідачів покладено саме на суд, й цей обов`язок судом виконано (т. 1 а.с. 47-50).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: