Провадження № 2/734/288/21 Справа № 734/3090/20
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

25 січня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чепіги Д.О. про залишення позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без розгляду,-

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 05.11.2013 року у розмірі 30 052, 89 грн.

Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року було судом було відкрито спрощене позовне провадження.

04 грудня 2020 року до канцелярії суду надійшла письмова заява представника Позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чепіги Д.О., у якій він просить відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду та розглянути цю заяву без представника Позивача у судовому засіданні.

21 січня 2021 року від представника Відповідача адвоката Григор`євою Катериною Євгенівною до канцелярії суду надійшла заява, у якій остання просить: закрити провадження в частині стягнення 387,17 грн. заборгованості за тілом кредиту на підставі пп.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмету спору; в іншій частині позовні вимоги залишити без розгляджу на підставі пп. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України на підставі поданої Позивачем заяви; стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 012, 00 грн.; стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000, 00 гривень. Розгляд заяви та судове засідання просить провести без участі представника Відповідача та Відповідача.

Вимоги заяви представника Відповідача зводяться до того, що після отримання Позивачем відзиву, із ОСОБА_1 зв`язався представник Позивача та повідомив про перерахунок заборгованості розмір якої склав 526,50 гри. Окрім того, при зверненні ОСОБА_1 до відділення Позивача з метою закриття рахунків та припинення співпраці із нього незаконно стягнули компенсацію судового збору, сплаченого під час звернення із необгрунтованим позовом про стягнення заборгованості у розмірі 2102,00 грн. Зазначені платежі здійснені 01.12.2020 року. Після їх проведення представник Позивача надав фотокопію заяви до Козелецького районного суду Чернігівської області про залишення позовної заяви без розгляду № від 04.12.2020 року. Також, 11.12.2020 року у відділенні Позивача ОСОБА_1 11.12.2020 року за № Ри7ІІЕТ45А (266ЕВОВ надано довідку про відсутність заборгованості. Таким чином, Відповідач станом на 21.01.2021 року не має жодних боргових зобов`язань перед Позивачем, з огляду на що провадження у справі № 734/3090/20 в частині стягнення 387,17 грн. заборгованості за тілом кредиту має бути закрито на підставі пп. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору, а в іншій частині позов підлягає залишенню без розгляду на підставі заяви представника Позивача.

Вимоги про компенсацію здійснених Відповідачем судових витрат обґрунтовуються тим, що початкові вимоги Позивача склали понад ЗО 000(тридцять тисяч) грн. у зв`язку із чим Відповідач вимушений був звернутися за професійною правовою допомогою до адвоката. Договором про надання правової допомоги № 201120 від 20.11.2020 р. узгоджено загальний порядок взаємодії Відповідача із адвокатом Григор`євою К.Є., а додатком № 1 від 20.11.2020 року деталізовано склад послуг та їх вартість. Так, правова допомога надається шляхом ознайомлення з матеріалами справи, консультації Клієнта, узгодження правової позиції, підготовки відзиву на позовну заяву, формування доказової бази, додатків до відзиву та направлення їх до суду й позивачу, вартість зазначеного обсягу правової допомоги сторонами узгоджена на рівні 3 000 (три тисячі) грн., які Відповідач по справі сплатив 25.11.2020 року перерахуванням на картковий рахунок адвоката. Окрім того, незаконне стягнення Позивачем судового збору із Відповідача не відповідає принципу розподілу судових витрат та збору, передбаченому цивільним-процесуальним законодавством. Зважаючи на безпідставність та надмірність вимог Позивача, Відповідач поніс додаткові невиправдані витрати, які з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України повинні бути компенсовані Відповідачу за рахунок Позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Ознайомившись із заявами представника Позивача та представника Відповідача, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Представником позивача Чепіга Д.О. було подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для залишення позовної заяви АТ КБ «ПРИВАВТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без розгляду.

Вимоги представника Відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення 387,17 грн. заборгованості за тілом кредиту на підставі пп.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмету спору задоволенню не підлягають, оскільки дану позовну заяву суд залишає без розгляду за заявою представника Позивача. Крім цього, справа по суті не розглядалась, що не дає суду можливості встановити законність заявлених вимог представником Відповідача.

При вирішенні вимог представника Відповідача про стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» компенсації здійснених Відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до вимог п. 5 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно наведеної у постанові Верховного суду від 26.09.2018 року у справі № 462/312/16-ц правової позиції, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Тобто, законом встановлено, що право відповідача на компенсацію понесених ним судових витрат у разі залишення позовної заяви без розгляду пов`язано лише з необґрунтованістю дій позивача і обов`язок доказування необґрунтованості покладено саме на відповідача. При цьому, саме по собі звернення до суду із позовом чи подання надалі заяви про залишення такого без розгляду не може свідчити про необґрунтованість дій чи зловживання процесуальними правами позивачем, оскільки звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача безумовного доступу до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову, гарантованим Конституцією України та не містить обмежень в його реалізації.

Як вбачається із поданої відповідачем заяви про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в такій не зазначено в чому саме полягає необґрунтованість дій чи зловживання правами з боку позивача.

Посилання представника Позивача на довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості станом на 11.12.2020 року, суд до уваги не бере, оскільки Позивач звернувся до суду 10.10.2020 року. Доказів про відсутність такої заборгованості на час звернення до суду із позовом, представником Відповідача не надано.

Більше того, твердження представника Відповідача, що Позивач подав завідомо безпідставний позов є лише припущенням, адже справа по суті не була розглянута, і рішення по ній не було винесено.

Також, суд звертає увагу, що витрати на правову допомогу виникли у Відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації Відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи, консультація, узгодження правової позиції, подання відзиву тощо.

Твердження представника Відповідача про незаконне стягнення Позивачем з ОСОБА_1 судового збору в сумі 2 012, 00 грн. на увагу не заслуговують, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами. Квитанція, яку представник позивача надав суду, не може бути прийнята до уваги, оскільки в ній зазначений платник та отримувач одна і та ж особа - ОСОБА_1 .

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, враховуючи, що представником Відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження необґрунтованості дій чи зловживання процесуальними правами позивачем, у задоволенні заяви про розподіл судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 81, 141, 142, п.5 ч.1 ст. 257, 258, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника Відповідача про закриття провадження та розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвали, що поставлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя