Справа № 738/1146/20
№ провадження 2/738/11/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_4 ,

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Менська міська рада Менського району Чернігівської області, про поділ житлового будинку (виділ частки),

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку (виділ частки). Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04 вересня 1967 року, виданого Макошинською селищною радою депутатів трудящих на підставі рішення №17 від 04 вересня 1967 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить кожній по 1/5 частці у житловому будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 1988 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/20 частці у вказаному будинковолодінні, а всього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить кожній по ј частці у житловому будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частка у житловому будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 .. Позивачі звертались до відповідача з пропозицією про поділ (виділ) частки в натурі житлового будинку, надвірних будівель та визначення порядку користування присадибною ділянкою, як об`єкта спільної часткової власності, але відповідач відмовився укласти договір про поділ (виділ) частки в натурі житлового будинку, надвірних будівель та присадибної ділянки. Позивачі, посилаючись на статті 364, 367 ЦК України просять провести поділ (виділення частки) житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 шляхом виділення належної їм Ѕ частини нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості у їх власність, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на юридичну допомогу.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просили провести поділ (виділення частки) в натурі між позивачами та відповідачем житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , за першим варіантом, визначеним у Висновку судово-будівельної експертизи, виділити їм частину нерухомого майна, яка виділяється першому співвласнику, а саме у житловому будинку: частину веранди - I; житлову кімнату - 1-3; житлову кімнату - 1-4; кухню - 1-5; у надвірних будівлях: Ѕ частину погребу п/г; сарай Б-1; Ѕ частину огорожі з бетонних плит №2, ворота №1, а відповідачу виділити іншу частину житлового будинку з надвірними будівлями, яка виділяється за першим варіантом, другому співвласнику; стягнути з ОСОБА_4 на їх користь грошову компенсацію за перевищення ідеальної частки в сумі 865 грн; проведення ремонтно-будівельних робіт по улаштуванню перегородки в приміщенні I, входу до частини погреба, перегородки в погребі покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках; проведення ремонтно-будівельних робіт по улаштуванню тамбуру входу покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2020 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року поновлене провадження у даній справі у зв`язку з надходження висновку експерта.

ІІІ. Позиції сторін.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 підтримав уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при поділі житлового будинку з надвірними будівлями між співвласниками просив врахувати, що позивачі в майбутньому мають намір переїхати на постійне проживання в смт. Макошине, а також зазначив, що позивачі не мають жодних претензій до відповідача щодо зведених ним прибудов, оскільки вони не брали участі у їх будівництві та поліпшенні майна.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки згідно з висновком експерта у спірному будинку є самочинні забудови, що унеможливлює його поділ взагалі, крім того, вважають, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки співвласників будинку троє, поділ будинку на три частини неможливий, а якщо поділити будинок на дві частини, то у позивачів і надалі залишиться спільна часткова власність. Водночас з тим, відповідач під час розгляду справи по суті зазначив, що якщо суд все ж таки прийде до висновку про поділ будинку, то просив провести такий поділ за другим варіантом, визначеним у Висновку судово-будівельної експертизи, виділити йому частину нерухомого майна, яка виділяється другому співвласнику, оскільки він тривалий час постійно проживає у даній частині будинку і саме такий склався порядок користування житловим будинком на надвірними будівлями, позивачі проживають у спірному будинку лише влітку, і то не постійно.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За приписами статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності здійснюється відповідно до положень статті 364 ЦК України, якою передбачене право співвласника на виділ в натурі долі із майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Відповідно до частини 4 статті 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки, після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то у разі виділення частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, тобто, складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13, а також постанові від 23 січня 2019 року у справі № 757/24164/17-ц.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт регулюється Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 № 55.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Згідно з п. 2.3 Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами (п. 2.4).

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 Інструкції розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2, 1/3, 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

В пункті 3.4 зазначено, що при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також, площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127.

За наявності самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються (п. 3.11).

V. Фактичні обставини встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належить по 1/4 частці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та 1/2 частка - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 04 вересня 1967 року, виданого Макошинською селищною радою депутатів трудящих на підставі рішення №17 від 04 вересня 1967 року, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 серпня 2018 року (індексні номера витягів 133045330, 133044286), свідоцтвом про право на спадщину по закону від 20 серпня 1988 року, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 липня 2020 року (індексні номера витягів 216491794, 216490907), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2001 року (арк.с. 11-16, 79,80).

Спірний будинок має наступні характеристики: житловий будинок А-1 який складається з: 1-І веранди площею 9,7 кв.м.; 1-1 кухні площею 11,8 кв.м.; 1-2 кімнати площею 16,2 кв.м.; 1-3 кімнати площею 14,3 кв.м.; 1- 4 кімнати площею 10,2 кв.м.; 1-5 кухні площею 7,9 кв.м.; до господарських будівель належать: сарай Б-1; літня кухня В-1, ганок а-1, погріб п/г, ворота №1, огорожа №2, колодязь №3 (арк.с. 22-27).

Суд встановив, що договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, а також договір про поділ цього майна між позивачами та відповідачем, як між співвласниками, не укладався та домовленості з цього приводу між ними відсутні.

Відповідно до вимог статі 110 ЦПК України висновок експерта оцінюється судом за правилами статті 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Наявний в матеріалах справи на аркушах 119-142 висновок експерта № 5190/5191/20-24 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14 травня 2021 року, здійснений експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ, відповідає вимогам статтей 77, 78, 108, 110 ЦПК України.

Відповідно до висновку експерта вказано про можливість здійснення поділу спірного будинку на Ѕ та Ѕ частини та запропоновані два варіанти поділу.

У висновку експерта зазначено, що на момент обстеження будинку АДРЕСА_1 проведені будівельні роботи: на місці ганку а-1 збудована прибудова із шлакоблоку, до неї ганок та навіс, встановлена в огорожі металева хвіртка. Вказані будівлі не внесені до технічного паспорту МБТІ від 26 липня 2018 року. Житловий будинок має два окремих входи та внутрішній фактичний розподіл, а саме власники Ѕ частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються в житловому будинку приміщеннями 1-3, 1-4 та 1-5; власник Ѕ частки ОСОБА_4 користується в житловому будинку приміщеннями I, 1-1 та 1-2. В будинку проводилися ремонтно-будівельні роботи: в приміщенні 1-4 замість віконного прорізу облаштований вхідний дверний проріз та встановлений дверний металопластиковий блок; демонтований віконний проріз в приміщенні 1-2; віконні дерев`яні блоки в будинку замінені на металопластикові; зовнішні дві стіни будинку, приміщень 1-1 та 1-2 утеплені пенопластом; в приміщенні веранди I облаштована кухня; в приміщенні кухні 1-1 облаштована кімната. Житловий будинок підключений до мережі електро, газо, водопостачання, прилади обліку знаходяться зовні будинку. Опалення в будинку пічне та газовий конвектор встановлений в приміщенні 1-2. Біля літньої кухні, на місце ручного насоса для води (колонки) підведене централізоване водопостачання. Самовільні збудовані будівлі та споруди, які не внесені до технічного паспорту МБТІ (прибудова до будинку, ганок, огорожа з а/ц (б.у.) листів шифера) при розподілі не враховуються.

Даний висновок під час розгляду справи по суті був роз`яснений експертом. Зокрема, експерт ОСОБА_6 надав роз`яснення про те, що будинок АДРЕСА_1 не є самочинним будівництвом у розумінні статті 376 ЦК України, його розміри відповідають розмірам зазначеним у технічному паспорті на будинок. Всі перепланування не є такими, що здійснені з втручанням у несучі конструкції, прибудова до будинку та ганок у висновку експерта зазначені самочинними, оскільки не внесені до технічного паспорту, вони не підлягають прийняттю в експлуатацію та не потребують надання дозволів органів місцевого самоврядування на таке перепланування. Прибудова до будинку збудована на місці ганку, який прийшов у непридатність до використання, до неї збудовано новий ганок, які при розподілі не враховуються.

У даній справі учасникам спільної часткової власності належить: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 по 1/4 частці, а ОСОБА_4 - Ѕ частка у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 .

У фактичному користуванні позивачів, загальна частка у будинку яких складає Ѕ, перебуває три приміщення будинку загальною площею 32,4 кв. метрів, житловою площею 24,5 кв. метрів, що складається з: приміщення 1-3 площею 14,3 кв. метрів; приміщення 1-4 площею 10,2 кв. метрів; приміщення 1-5 площею 7,9 кв. метрів.

У фактичному користуванні відповідача, частка у будинку якого складає Ѕ, перебуває також три приміщення будинку загальною площею 37,7 кв. метрів, житловою площею 16,2 кв. метрів, що складається з: приміщення I площею 9,7 кв. метрів; приміщення 1-1 площею 11,8 кв. мерів; приміщення 1-2 площею 16,2 кв. метрів. На час обстеження житлового будинку в приміщенні кухні 1-1 облаштована кімната.

Прилеглі господарські будівлі та споруди перебувають у спільному користуванні співвласників.

Згідно з Висновком експерта № 5190/5191/20-24 від 14 травня 2021 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за технічними показниками об`єкт - будинок по АДРЕСА_1 , може бути поділено на два ізольовані новоутворені об`єкти відповідно до фактичного користування сторін (варіант №2).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили здійснити поділ (виділ частки) будинку з надвірними будівлями за варіантом № 1, який зазначений у висновку експерта.

При визначенні варіанту поділу спірного житлового будинку, суд вважає за необхідне зупинитися на варіанті №2 судової будівельно-технічної експертизи, який, на думку суду, буде найбільш прийнятним для них та справедливим.

Такий варіант розподілу будинку максимально забезпечує однакові умови для співвласників, співпадає з фактичним порядком користування, який склався протягом тривалого часу, потребує найменше ремонтно-будівельних робіт, та не потребує добудов та перебудов, які передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи, забезпечує зручне користування і експлуатацію будинку та його частинами.

Відхилення від ідеальної частки за варіантом №2 хоч і є більшим, ніж за варіантом №1, але незначним, на 2,65 кв. метрів.

Також суд враховує, що відповідач протягом тривалого часу постійно проживає в спірному будинку, в приміщенні веранди 1 облаштував кухню, провів внутрішнє оздоблення приміщення.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що протягом тривалого часу ніхто із співвласників будинку, в тому числі і він, не користувалися погребом, який знаходиться під приміщенням веранди, оскільки він є аварійним, улаштування входу до частини погреба та перегородки в погребі, враховуючи його технічні характеристики та матеріал, з якого він збудований, призведе до руйнування або пошкодження приміщення веранди.

Ідеальні частки співвласників у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , 1-й співвласник (ј та ј) та 2-й співвласник (Ѕ ) по площі - 35,05 кв. метрів та 35,05 кв.метрів; по вартості - 27618,00 гривень та 27618,00 гривень.

За варіантом №2 відхилення від ідеальної частки позивачів, частка яких становить Ѕ, складає по площі в будинку на 2,65 кв. метра менше; по вартості на 5749 ,00 гривень менше.

Відхилення від ідеальної частки відповідача, частка якого становить Ѕ, складає по площі в будинку на 2,65 кв.метра більше, по вартості на 5749,00 гривень більше.

Доводи представника відповідача про те, що спірний будинок з надвірними будівлями не може бути предметом поділу (виділу), оскільки є самочинно збудованим нерухомим майном, суд вважає безпідставними, оскільки будівництво об`єкта нерухомого майна, його реконструкція, перебудова, надбудова вже існуючого об`єкта, є самочинними за наявності будь-якої з умов, зазначених у статті 376 ЦК України. Збудовані відповідачем прибудова до спірного будинку та ганок не потребують надання дозволів органів місцевого самоврядування та дозволів на виконання будівельних робіт, а тому не є самочинними в розумінні даної норми закону.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що поділ спірного будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 необхідно здійснити за варіантом №2 поділу згідно з висновком експерта, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виділити в натурі Ѕ частку із житлового будинку з надвірними будівлями: у житловому будинку А-1: кімнату 1-3 площею 14,3 кв.м.; кімнату 1-4 площею 10,2 кв.м.; кухню 1-5 площею 7,9 кв.м.; у надвірних будівлях: сарай Б-1; Ѕ частину огорожі № 2, ворота №1 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожною на Ѕ частку у цьому майні; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо співвласника ОСОБА_4 у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у зв`язку із виділом їм у натурі Ѕ частки цього майна; ОСОБА_4 виділити в натурі Ѕ частку із житлового будинку з надвірними будівлями: у житловому будинку А-1: веранду 1-I площею 9,7 кв.м.; кухню 1-1 площею 11,8 кв.м.; кімнату 1-2 площею 16,2 кв.м.; у надвірних будівлях: літню кухню В-1, погріб п/г, Ѕ частину огорожі № 2; ганок а-1 (демонтований), колодязь №3 (непрацюючий) та визнати за ОСОБА_4 право власності на це майно; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 щодо співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у зв`язку із виділом у натурі Ѕ частки цього майна; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 2874,50 грн грошової компенсації кожній за зменшення їх ідеальної частки при виділі частки із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 провести ремонтно-будівельні роботи: демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-I та 1-5; зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести ремонтно-будівельні роботи: облаштувати тамбур входу.

VІ. Розподіл судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із проведенням експертизи.

Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, складається із судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, всього на суму 20000 гривень.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, то з відповідача на їх користь належить стягнути сплачений ними при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн, а також з відповідача підлягає стягненню на користь кожного з позивачів по 5 883,84 грн витрат на проведення судової експертизи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2020 року між адвокатом Минцем О.В. та Личковською Т.Ф., Цвир О.Ф. було укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого Адвокат зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором з метою здійснення правового забезпечення інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується прийняти їх та провести їх своєчасну оплату. Також до суду надано ордер на надання правової допомоги у Менському районному суді Чернігівської області.

Згідно з довідкою-розрахунком про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату, від 05 липня 2021 року адвокату підлягає до виплати 5000 гривень із розрахунку 600 гривень за одну годину надання правової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме за виконану роботу: вивчення законодавства - 5 (пять) годин; надання консультацій - 2 (дві) години; підготовка матеріалів та складання позовної заяви - 5 (пять) годин; участь у судових засіданнях.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №01-07/21 від 05 липня 2021 року адвокатом Минцем О.В. прийнято від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2020 року кошти у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Сторона відповідача не заявляла про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачам.

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних в рамках договору про надання правової допомоги адвокатом Минцем О.В. робіт, співмірності заявленого розміру витрат обсягу наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Кеpуючись статтями 356, 358, 364 ЦК України, статтями 12, 13, 77-78, 81-82, 133, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК Укpаїни, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Менська міська рада Менського району Чернігівської області, про поділ житлового будинку (виділ частки) - задовольнити.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виділити в натурі Ѕ частку із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 : у житловому будинку А-1: кімнату 1-3 площею 14,3 кв.м.; кімнату 1-4 площею 10,2 кв.м.; кухню 1-5 площею 7,9 кв.м.; у надвірних будівлях: сарай Б-1; Ѕ частину огорожі № 2, ворота №1 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожною на Ѕ частку у цьому майні.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо співвласника ОСОБА_4 у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у зв`язку із виділом їм у натурі Ѕ частки цього майна.

ОСОБА_4 виділити в натурі Ѕ частку із житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці по АДРЕСА_1 : у житловому будинку А-1: веранду 1-I площею 9,7 кв.м.; кухню 1-1 площею 11,8 кв.м.; кімнату 1-2 площею 16,2 кв.м.; у надвірних будівлях: літню кухню В-1, погріб п/г, Ѕ частину огорожі № 2; ганок а-1 (демонтований), колодязь №3 (непрацюючий) та визнати за ОСОБА_4 право власності на це майно.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 щодо співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у зв`язку із виділом у натурі Ѕ частки цього майна.

Зобов`язати ОСОБА_4 провести ремонтно-будівельні роботи: демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-I та 1-5.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести ремонтно-будівельні роботи: облаштувати тамбур входу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2874 (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) гривні 50 копійок грошової компенсації за зменшення ідеальної частки при виділу частки із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2874 (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) гривні 50 копійок грошової компенсації за зменшення ідеальної частки при виділу частки із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 420,40 гривень судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, 5883,84 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта, 2500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 420,40 гривень судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, 5883,84 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта, 2500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник позивачів: ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_5 , АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Менська міська рада Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область, індекс 15600, .

Повний текст рішення виготовлений 22 листопада 2021 року.

Суддя Н.В. Волошина