СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4769/21

пр. № 2/759/3770/21

22 листопада 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі :головуючого судді - Горбенко Н.О., при секретарі - Савіцькій Л.Д., Скиданенко Г.В. за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 325985 від 24.09.2020 року. Після смерті ОСОБА_4 , матері позивача а відповідача, 1/3 часина квартири перейшла до відповідач ана підставі договору дарування. Всі документи на вищевказану квартиру знаходяться у відповідача, на прохання надати їх, остання ігнорує звернення, на жодні компроміси не погоджується. Всі інші спроби вирішення спору в досудовому порядку не дали результату. На підставі цього, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2021 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2021 р. закрито підготовче засідання по справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засідання позивач позов просив задовольнити, пояснив суду, що він не може здійснити продаж своєї 1/3 частини квартири, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у відповідача, а вона його йому не надає.

Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила суду, що вона умисно чинить перешкоди позивачу та не надає оригінал свідоцтва про право власності, оскільки він хоче продати свою 1/3 частину, а вона не бажає, щоб здійснювалися будь-які дії щодо даної квартири.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 325985 від 24.09.2020 року згідно з даними реєстрових книг Бюро, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 -1/3, ОСОБА_4 -1/3, ОСОБА_1 - 1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.06.2000 року Ленінградською райрадою народних депутатів м. Києва (розпорядження №2074) та зареєстрованого в Бюро 04.07.2000 року за реєстровим номером 2575.

В судовому засіданні було з`ясовано, що після смерті матері сторін, її 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 була подарована відповідачці на підставі договору дарування. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у відповідача, позивач неодноразово звертався в письмовій формі до відповідача з проханням надати оригінал свідоцтва, але відповідач ігнорує його прохання, були також звернення до поліції та Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, що підтверджується наданими документами в матерілах справи, але і вони результатів не дали.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права власності на 1/3 частину об`єкту нерухомого майна з підстав ненадання позивачем відповідачу правовстановлюючих документів на такий об`єкт.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

Вищевказане в повній мірі відповідає позиції Верховного суду викладеній в постанові від 13 травня 2019 року у справі № № 905/494/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, також, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, суд повинен вирішити питання про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат зі сплати судового збору, крім того, відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, тому суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми судового збору в розмірі 50% від суми сплаченого судового збору -454,00 грн.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 316, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141,206, 265, 268, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Горбенко