Провадження № 2/344/4057/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю: секретаря судового засідання Горайської Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Белей О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2021 позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просить :

- звільнити її від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 30 112,83 грн., що виникла за період з червня 2020 року по вересень 2021 року та нарахована головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Раковецьким М.С. у виконавчому провадженні з виконанні виконавчого листа №352/1156/20, що виданий 01.02.2021 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення із ОСОБА_1 аліментів в користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення, за яким розпочато з 19.06.2021 і до досягнення повноліття дитини;

- зменшити розмір аліментів за таким рішенням до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову вказує, що за вищевказаним рішенням суду здійснюється виконавче провадження №64662434 від 02.03.2021 Відділом державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Відповідно до листа від 13.09.2021 за №86489 за підписом начальника Відділу Р. Пахоліка, позивача проінформовано, що станом на 01.09.2021 у неї наявна заборгованість, яка за період з червня 2020 по вересень 2021 становить 30 112,83 грн.

Разом з тим, після розірвання шлюбу з відповідачем, вона уклала шлюб з ОСОБА_5 , від шлюбу з яким у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_6 .

Тобто у період з 06.04.2020 по 09.08.2020 позивач знаходилась у відпусті по вагітності та пологах відповідно до наказу №28 від 06.04.2020 та з 10.08.2020 по 09.08.2023 включно їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, відповідно до наказу №29 від 09.08.2021.

Згідно із довідками Управління соціального захисту населення Івано-Франківської державної судової адміністрації №373 від 23.09.2021 з липня 2020 року позивач отримує одноразову допомогу при народження дитини у розмірі 860 грн., інших видів допомоги не отримує. Загалом позивач отримала допомогу в 2020 році у розмірі 5160 грн. та 2021 -7740 грн.

Позивач перебуває на утриманні у свого чоловіка, який ще сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/20144/18.

Вважає, що зазначені зміни у матеріальному та сімейному стані позивача зумовлюють до подання позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів.

На час звернення до суду із даним позовом, за позивачем не зареєстроване нерухоме майно, адже Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області розглядається позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю.

18.10.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі, таку призначено до розгляду до спрощеного позовного провадження.

05.11.2021 від відповідача надійшли заява про розгляд справи без його участі, та відзив на позов. Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 не сплачує. Рішення суду про стягнення аліментів не оскаржувала, отже погоджувалась з ним.

Разом з тим, після відкриття суддею Тисменицького районного суду Івано-Франківської області провадження у справі про стягнення пені з ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , вона одразу подала даний позов.

Створюючи сім`ю з іншим чоловіком, позивач знала, що у неї є син ОСОБА_7 , і укладення шлюбу та народження другої дитини, не звільняє від обов`язку по утриманню сина.

Не долучено жодних доказів, які є підставою для зменшення розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення суду про стягнення аліментів, судом було враховано те, що змінився сімейний ОСОБА_1 і вона має малолітню доньку від другого шлюбу ОСОБА_8 .

10.11.2021 надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що відповідачем не вірно тлумачаться обставини. Ним фактично заперечується право позивача на звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, якщо змінилось матеріальне, сімейне становище платника аліментів, чи стан його здоров`я.

17.11.2021 відповідачем подано заперечення на позов. Зокрема зазначено, що позивачем не зазначено жодних обставин, які змінились після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Адже у такому рішенні взято до уваги наявність малолітньої дитини.

Звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах не буде сприяти, як фізичному, так і духовному розвитку сина.

Позивач та її представник адвокат Белей О.Б. позовні вимоги підтримали з мотивів, які були викладені у позові, у відзиві на позов. Просили позов задоволити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, відзив, заперечення, просив у позові відмовити.

Представник третьої особи не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне :

04.12.2020 рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі №353/1156/20, вирішено стягувати із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на сина ОСОБА_4 . Стягнення аліментів розпочато з 19.06.2020. Рішення набрало законної сили 20.01.2021, після апеляційного оскарження ОСОБА_2 ( а.с. 20-21, 59-64).

Згідно із розрахунком заборгованості по стягненню аліментів за вищевказаним судовим рішенням у виконавчому провадженні № 64662434, що складений головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) М. Раковецьким, боржником не здійснено жодної проплати. Сума заборгованості за період з червня 2020 року по вересень 2021 року становить 30 112, 83 грн. Нарахування щомісячних платежів становило у залежності від місяця у межах - від мінімальної суми - 1661,17 грн. та до максимальної 2 150,83 грн. ( а.с. 25, 22).

Шлюб між сторонами розрізано 12.11.2019 ( а.с. 17-18).

На обґрунтування підстав для звільнення від сплати заборгованості по аліментах, так і звернення із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач вказує на обставини перебування у новому шлюбі, народження дочки, перебування у відпустці по вагітності та пологах та догляду за дитиною, відтак відсутність доходу.

26.12.2019 ОСОБА_9 уклала шлюбі із ОСОБА_5 , що вбачається із свідоцтва про шлюб від 26.12.2019, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ( а.с. 26). Вказані особи зазначені батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження від 16.06.2020, що видане Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ)( а.с. 27).

Згідно наказу №28 від 06.04.2020 СПД ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_1 з 06 по 09.08.2020 було надано відпустку по вагітності та пологах ( а.с. 29), а наказом №29 відпустку по догляду за дитиною з 20.08.2020 по 09.08.2023 ( а.с. 29).

Згідно з довідками Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації виплати ОСОБА_1 склали за 2020 рік - 5160 грн., за 2021 рік -7740 грн. ( а.с. 30-31).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зокрема, згідно з нормою ч.2 ст. 197 СК України підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментами їх платника, є її виникнення у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

У розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. ( ч. 5 ст. 82 ЦПК Украни).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Разом з тим, як вбачається із рішення суду про стягнення аліментів, при визначенні таких судом вже взято до уваги наявність другої дитини ОСОБА_11 у ОСОБА_1 , зокрема зазначено «з урахуванням того, що відповідачка зобов`язана утримувати двох дітей ( з розрахунку однієї третини (2/6) доходу на двох дітей), суд визначає стягнення щомісячний розмір аліментів у частці від доходу відповідачки, що становить одну шосту, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі №352/2010/21 від 04.10.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів ( а.с. 65).

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що обставини, на які вказала позивач, не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від заборгованості по аліментах в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України.

У той же час, суд бере до уваги, що позивачем не здійснено жодної проплати на утримання дитини, будучи обізнаною про свій обов`язок сплачувати аліменти у визначеному в рішенні розмірі.

Інших належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав звільнення її від сплати заборгованості за аліментами не надано.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Таким чином, вищевказаною нормою передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому положення ст. 192 СК України не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану.

В той же час зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Таким чином, судом при вирішенні даної категорії справ насамперед слід встановлювати зміну матеріального стану платника аліментів.

Однак, суду не надано доказів щодо погіршення матеріального стану ОСОБА_1 з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, тобто зміну матеріального стану.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Діти, народжені в різних шлюбах від різних батьків, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

На підставі наведеного, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення її майнового стану, як і зміну сімейного стану, адже такі обставини існували на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, і саме з урахуванням таких визначено розмір аліментів у частці 1/6 частини видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, слід зауважити в цілому, що народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, відтак звільнення позивача від заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам, тосуд дійшов висновку про відмову у позові через недоведеність.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, так як у позові відмовлено судовий збір, сплачений позивачем їй не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259,263,265,268,273,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи :

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ;

Представник позивача : Белей Оксана Богданівна, адвокат, адреса робочого місця : АДРЕСА_3 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 ; , адреса реєстрації : АДРЕСА_2

Рішення складено в повному обсязі 24.11.2021.

Суддя Кіндратишин Л.Р.