Справа № 643/9589/13-ц
Провадження № 6/643/125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Сургай Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання головного державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Габрієлової Н.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Московського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Габрієлова Н.Ю. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про порядок виїзду України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» статті 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, у сенсі зазначених норм закону застосування такого заходу впливу на боржника, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України обумовлено наявністю навмисно невиконаних ним зобов`язань за рішенням суду.

Як вбачається в матеріалах справи на виконанні у Московського ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №38091564 до складу якого входить 8 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб у загальному розмірі 4656233,91 грн.

27.08.2012 р., 13.08.2013 р., 29.10.2013 р., 03.06.2019 р. державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та було винесено постанову про арешт майна боржника якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику, крім того, державним виконавцем направлено запити до правовстановлюючих організацій.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано, має відкритий рахунок у банківській установі, на який державним виконавцем накладено арешт, пенсію не отримує, останнє місце роботи не знайдено, за боржником зареєстровано транспортний засіб «ZUKA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт та оголошено у розшук 29.10.2019 р., згідно відповіді ДПСУ боржник неодноразово перетинає кордон України, в останній раз 24.11.2019 р.

Державним виконавцем на адресу боржника направлялись виклики з вимогою з`явитись на прийом. За весь період примусового виконання боржник на прийом до державного виконавця не з`явився.

У зв`язку з тим, що відсутність боржника на території України до виконання ним зобов`язань може унеможливлювати виконання рішення суду, Московський ВДВС звернувся до суду з поданням про обмеження його в праві виїзду за кордон України.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , до виконання зобов`язань покладених на нього рішеннями суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Я.М.Горбунова