СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/85/21
ун. № 759/9212/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Волошині А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 22.06.2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 19-а) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із завою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, мотивуючи її тим, що вказане рішення було прийнято без участі та належного його повідомлення, що призвело до прийняття неправильного заочного рішення суду, зокрема тому, що позивачем не було забезпечено дотримання вимог ч.5 ст. 130 КЗпП України та ст. 136 КЗпП України, що є підставою для відмови в позові.

Учасники процесу до суду не з"явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглядати подану заяву без їх участі. Згідно ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку;день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи. В матеріалах цивільної справи містяться дані про повідомлення під розписку представника позивача та доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу представника відповідача. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 енція про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт № ETS N 005 від 04.11.1950"ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглядати подану заяву на підставі наданих суду доказів та в межах строків визначених ЦПК України. Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. 22 червня 2021 року Святошинським районним судом м. Києві у вказаній справі постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» у порядку відшкодування матеріальної шкоди, в порядку регресу 30 589 (тридцять тисяч п"ятсот вісімдесят дев"ять) грн. 45 коп. та судові витрати у розмірі 2 270(дві тисячі двісті сімдесят) грн. ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте матеріали цивільної справи свідчать про інше, зокрема згідно рекомендованого поштового повідомлення вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з додатками та повідомленням про розгляд справи була отримана 05.06.2021 року дружиною. Згідно ч.3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Крім того, підставою для скасування заочного рішення є також посилання на докази, що, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тоді як, ОСОБА_1 не навів достатніх обґрунтувань, не послалась на докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, як то зазначено в ст. 288 ЦПК України. Так, ОСОБА_1 у заяві зазначає підставою для скасування заочного рішення не використання позивачем можливості добровільного покриття заподіяної шкоди працівником, тобто ним же. Слід вказати, що обов`язкове досудове врегулювання має бути прямо та чітко встановлено у законі відповідними процесуальними нормами. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.07.2002 зазначив, що: Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Щодо посилання ОСОБА_1 на ст. 136 КЗпП України, то слід вказати, що така стосується покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, тоді як позивач заявляв позовні вимоги на повну суму заподіяних збитків. Як раз за рішенням суду такі вимоги були задоволені частково, а саме в межах середньомісячного заробітку відповідача. Частина 3 вказаної статті передбачає, що у решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, що і було зроблено позивачем. Отже, доводи заявника про скасування заочного рішення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року у вказаній справі відсутні, а тому заява не підлягає задоволенню. Керуючись ст.280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 22 червня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,, залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Текст ухвали виготовлено 23.11.2021

Суддя Коваль О.А.