Ухвала

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 564/2567/20

провадження № 61-18846ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про захист соціальних прав під час карантину,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 через електронну пошту звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, водночас касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

У січня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О.

Заява мотивована тим, що суддею-доповідачем Яремком В. В. не враховано, що позивач є членом малозабезпеченої сім`ї, а позов подано з підстав припинення виплат соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї під час карантину, що саме по собі свідчить про скрутний майновий стан ОСОБА_1 , до касаційної скарги додані додатки, зі змісту яких випливає, що предметом позову є захист соціальних прав та можна зробити висновок про майновий стан заявника без надання додаткових документів, а тому суд може звільнити його від сплати судового збору, касаційна скарга подана лише з підстав порушення судами предметної юрисдикції. Судді суду касаційної інстанції піддали сумніву правдивість тверджень заявника щодо його важкого фінансового стану, має місце прояв надмірного формалізму, а отже, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді-доповідача та суддів, які входять до складу колегії.

Перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 ЦПК України. Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК Українита статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Доводи заявника, викладені у заяві про відвід судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О., зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді-доповідача та не свідчать про наявність підстав для відводу за суб`єктивним та/або об`єктивним критеріями.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки, доводи заявника про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О., не знайшли підтвердження, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О.

Тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про захист соціальних прав під час карантину на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року.

Заяву про відвід судді-доповідача Яремка В. В. та суддів, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Погрібного С. О., передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний