Справа № 712/596/21
Провадження № 2о/712/43/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2021 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пироженко В.Д. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя посилаючись на те, що 31.08.2013 року між ними було зареєстровано шлюбу Виконавчому комітеті Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 25. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, тому вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Ними вирішено, що після припинення шлюбних відносин діти залишаються проживати з матір`ю, а батько зобов`язується приймати спільну та рівну за обсягом з матір`ю участь у забезпеченні життя дітей. Мати гарантує батькові право вільно відвідувати та спілкуватися з дітьми, а також брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей.

Просять шлюб між ними розірвати.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 109 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей. Тобто, зазначений договір, повинен бути поданий до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену заяву необхідно залишити без руху з наданням заявникам строку для усунення вищевказаних недоліків, а саме: надати суду письмовий договір про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, 109 СК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення недоліків терміном у 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud 2316/.

Ухвала ооскарженню не підлягає.

Суддя: Пироженко В.Д.