УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Ю.М., ознайомившись із заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект Нова» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2021 року ТОВ «Ефект Нова» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами 11 серпня 2021 року укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала позику в розмірі 344491 грн. строком на 3 місяці, та станом на день звернень до суду позику не повернула.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

На обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору у справі є стягнення з відповідачки 344491 грн. позики, а тому єдиним можливим засобом задоволення вимог позивача залишається реалізація майна боржниці на виконання судового рішення.

Позивач вважає, що відповідачка з метою ухилення від виконання зобов`язань може позбавитись права власності на належне йому нерухоме майно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 11 серпня 2021 року укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала позику в розмірі 344491 грн. строком на 3 місяці.

Відповідачці належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 , а також 2/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливістю розпоряджатися ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, наявність між сторонами спору, суд вважає, що до закінчення розгляду цивільної справи необхідно накласти арешт на спірне майно, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Водночас суд звертає увагу сторін, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект Нова» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 2/3 частку квартири АДРЕСА_2 та 1/2 будинку АДРЕСА_1 , які належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, органу реєстрації місця проживання осіб та для відома сторонам по справі.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко