Справа № 2-4484/09
Провадження № 2-в/185/62/21
07 жовтня 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
за участю секретаря судового засідання Антощенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-4484/09 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою суду від 09 червня 2021 року Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області доручено вирішити питання щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-4484/09 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в тому числі й через офіційний веб-сайт судової влади України.
Суд, дослідивши зібрані письмові матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Куйбишевському районному суду м. Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Згідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України - на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.
Представником АТ «Укрсиббанк» надано суду копії рішення Куйбишевського районного суду міста Донецька від 10 червня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2011 року, ухвалених по справі № 2-4484/09 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Цивільна справа № 2-4484/09 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської не надходила та не передавалася.
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що йому надано достатньо матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення рішення Куйбишевського районного суду міста Донецька від 10 червня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2011 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81,258-260,493,494 ЦПК України, суд
Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-4484/09 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Куйбишевського районного суду міста Донецька від 10 червня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2011 року.
Вважати встановленим зміст відновленого рішення Куйбишевського районного суду міста Донецька від 10 червня 2011 року по справі № 2-4484/09 в такій редакції:
I М 'Я М У К Р А І Н И
10 червня 2011 року Куйбишевський районний суд міста Донецька в складі:
головуючого судді: Добнєва С.С.,
при секретарі: Лук`яненко М.О.,
за участю представника позивача: Мегріш Є.Я.,
відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника відповідача: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Згідно п.п. 1.3.4. Кредитного договору, відповідачка ОСОБА_1 прийняла обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, а також у відповідності з графіком погашення кредиту забезпечити повернення кредиту в строки, які встановлені Кредитним договором.
Станом 28.05.2009р. заборгованість склала 334257,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2546704,54 грн., у тому числі:
- строкова заборгованість за кредитом у розмірі 304771 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2322050,25 грн.;
Відповідно до п.7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів, позивач має право вимагати від відповідачки додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.
Станом на 28.05.2009р. розмір пені за кредитним договором склав 1279,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 9750,10 грн., з яких:
- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 439,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 3351,98 грн.;
- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 839,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 6398,12 грн.
На теперішній час жоден з відповідачів взятих на себе зобов`язань щодо виконання умов Кредитного договору та Договору поруки не виконав, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, |що Кредитний договір укладався до 25.10.2026р. з частковим погашення кредиту і процентів відповідно до графіку, підписуючи договір вона розраховувала, що у випадку необхідності та виникнення заборгованості буде погашати борг частинами, у відповідності до графіку, на протязі усього терміну кредитування. Крім того, вона не згодна із сумою заборгованості, оскільки відповідно до умов договору вона отримала від позивача 1767500 грн. і про те, що буде нести валютні ризики, вона не знала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 також позовні вимоги не визнав, пояснив, що за договором строк виконання основного зобов`язання закінчується 25.10.2026р., при цьому передбачається часткове погашення кредиту та процентів у відповідності до графіку погашення. Позивач в порушення вимого п.2.2. Договору поруки не повідомив його про існуючу заборгованість, не висував вимоги щодо погашення виниклої заборгованості. Стягнення усієї суми кредиту порушує його права, а також є збільшенням обсягу відповідальності за договором поруки, що тягне за собою припинення вказаного договору, у зв`язку зі зміною обов`язків, які тягнуть за собою збільшення його відповідальності, без отримання його згоди. Крім того, він не згоден із сумою заборгованості, оскільки при підписанні договору поруки, під поручався за погашення кредиту у розмірі 1767500 грн. і про те, що він буде нести валютні ризики, між сторонами ніяких домовленостей не було, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги також не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у повному обсязі.
Кредит, згідно з пунктами 1.1, 1.2. Кредитного договору надавався на строк з 26.10.2006р. по 25.10.2026р. шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок позичальника.
Згідно п.п.1.3.4. Кредитного договору, відповідачка ОСОБА_1 прийняла обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, а також у відповідності з графіком погашення кредиту забезпечити повернення кредиту в строки, які встановлені Кредитним договором.
Відповідно до п.7.1.Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту процентів, позивач має право вимагати від відповідачки додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.
Станом на 26.04.2011р. заборгованість відповідачів складає 399658,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 3183438,07 гри., з яких:
- заборгованість за кредитом - 314948,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2508691,10 грн.;
- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 3236,59 доларів США,
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та па умовах, встановлених договором, а позичальник (зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якій, інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитного договору та договору поруки відповідачам були відомі всі умови договорів та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, тому заборгованість відповідачів підлягає стягненню у повному обсязі.
Відповідачі заперечуючи проти позовних вимог помилково ототожнюють дострокове стягнення кредиту з настанням строку виконання основного зобов`язання, яке регулюється розділом 11 Кредитного договору.
Позивач вимагає стягнення частини кредиту, що залишилася до сплати відповідачкою ОСОБА_1 за Кредитним договором і яку позивач має право вимагати, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України.
Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань.
Тому посилання відповідачів на строк виконання зобов`язання, встановлений в 2026 році та на ст.559 ЦК України є недоречним.
Не відповідає дійсності твердження відповідача ОСОБА_2 про те що він поручався за погашення кредиту у національній валюті у сумі 1767500 гр. адже згідно п.1.2. договору поруки сума договору складає 350000 доларів СІІІА.
Тобто зобов`язання було виражене у іноземній валюті, гроші також були отримані у доларах СІІІА, графік виконання договору, який є невід`ємною частиною договору, також складений у іноземній валюті, а також передбачає сплату процентів у доларах США, що було відомо поручителю.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмір 399658,28 доларів СІІІА, що за офіційним курсом НБУ складає 3183438,07 гри., підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦП.К України, підлягають стягненню з відповідачів па користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
На підставі ст.ст. 526, 554, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88, 209, 212,214,215 ЦПК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду: Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня; проголошення рішення апеляційної скарги, апеляційна скарга, подана після закінченню строків залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку

Суддя /підпис/ С.С. Добнєв»

Вважати встановленим зміст відновленого рішення - ухвали Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2011 року по справі № 22-7429-2011 (2-4484/09) в такій редакції:

«Справа 22-7429-2011 Головуючий у суді 1 інстанції Добнєв С.С.

Доповідач Олєйникова Л.С.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року Апеляційний суд Донецької області в складі

Головуючого судді Олєйникової Л.С.

суддів Солодовник О.Ф., Азевича В.Б.

при секретарі Калині О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10 червня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10 червня 2011 року позов задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 399658,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 3183438,07 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення місцевого суду. При цьому в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивачем не доведено в якій валюті нею були отримані кредитні кошти, за договором купівлі-продажу житлового будинку, розрахунок проводився у гривневому еквіваленті. Позивачем порушено порядок реалізації свого права на дострокове повернення кредиту, оскільки не було надіслано жодного листа щодо повернення кредиту або щодо заборгованості по платежах. Нарахована заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 19308,52 дол. США є незаконною, оскільки сторони не узгоджували, що проценти будуть нараховуватися в іноземній валюті, нарахування пені в іноземній валюті є безпідставним і повинна розраховуватися в національній валюті. В матеріалах справі відсутні документи про правоздатність та дієздатність позивача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лєгостаєв І.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, рішення суду змінити.

Представник ПАТ «УкрСибБанк» Громова В.Ю. заперечувала проти доводів апеляційної скарги відповідачки, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтвердив в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лєгостаєв І.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін дослідивши матеріали цивільної справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні чи скасуванню з наступних підстав

Згідно статті 213 ЦПК України в редакції 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши, всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, на підставі статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Під час розгляду справи було встановлено, що 26 жовтня 2006 року між сторонами Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» тепер ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0 на суму 350000 дол. США з відсотковою ставкою 10,3% річних строком до 25 жовтня 2026 року (а.с.6-11).

Також, 26 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» тепер ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с.12) укладено договір поруки, за якими відповідач зобов`язався нести перед Банком солідарну з ОСОБА_1 відповідальність за виконання ОСОБА_1 у повному обсязі обов`язків згідно з договором від 26 жовтня 2006 року, зокрема щодо сплати кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів.

Відповідно до ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з частиною 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Оскільки ОСОБА_1 не додержувалася фінансової дисципліни, у зв`язку з чим мала заборгованість по кредиту та процентам, суд першої інстанції враховуючи вимоги ст.,ст.525,526,527 ГК України обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_5 не виконувала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору та задовольнив позов.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведено отримання кредиту спростовуються матеріалами справи, а саме рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 вересня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 01 грудня 2010 року (а.с.120-128) за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору, договорів іпотеки та поруки недійсними при розгляді яких встановлено факт отримання кредиту в розмірі 350000 дол. США, що не заперечувала в своїй позовній заяві і ОСОБА_1 (а.с.91-92). Крім того, в матеріалам справи надана заява на видачу готівки №28 від 26 жовтня 2006 року отримання ОСОБА_1 з поточного рахунку 350000 дол. США (а.с.180).

Також не можуть бути враховані доводи ОСОБА_1 про те, що сторони не домовлялись про нарахування процентів в іноземній валюті, оскільки п.1.3 кредитного договору визначено детальний розпис нарахування процентів та оскільки проценти - це плата за користування отриманими грошовими коштами та враховуючи ,що кредит виданий в іноземній валюті, проценти також нараховуються в іноземній валюті.

Посилання апелянта на те, що нарахування пені в іноземній валюті є безпідставним і повинна нараховуватися в національній валюті є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.7.1 кредитного договору сторони домовились, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбаченим Договором, зокрема термінів погашення кредиту всієї суми або його частини та інше, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

На день розгляду справи пункти кредитного договору про нарахування процентів та пені відповідачкою не оспорені.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у банку не було підстав для дострокового повернення кредиту, оскільки не надіслано жодного листа щодо повернення кредиту не заслуговують на увагу, оскільки п.1.1 Кредитного договору сторони погодились в разі порушення фінансової дисципліни позичальником про дострокове повернення кредиту з направлення Банком повідомлення про дострокове повернення кредиту, таке право банку передбачено і ч.2 ст. 1050 ЦК України, умови кредитного договору ОСОБА_1 були відомі. В матеріалах справи відсутні докази про направлення відповідачам повідомлення. Разом з тим, невиконання позичальником умов п.11.1 Договору кредиту про направлення Банком повідомлення про дострокове повернення кредиту не є безумовною підставою для відмови в позові, враховуючи, що договором визначений тільки механізм виконання домовленості між сторонами, але в сукупності з тим, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості по кредиту в червні 2009 року та відповідачам було відомо про наданий позов та заборгованість з липня 2009 року, а на день ухвалення рішення судом першої інстанції заборгованість відповідачами, не виплачено дало підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не мас, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦП К України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10 червня 2011 року залишити без змін .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: /підпис/ судді /підпис/

/підпис/»

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський