Справа: 164/951/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,1500 га, 1,5622 га. 20 березня 1996 року та 22 травня 2003 року від імені спадкодавця ОСОБА_3 було посвідчено заповіти, згідно яких все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк. Іншими спадкоємцем є ОСОБА_2 , який у встановленому порядку та строк спадщину не прийняв. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 7).

Від імені ОСОБА_3 20 березня 1996 року та 22 травня 2003 року було посвідчено заповіти, якими все належне майно вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 536 від 19 липня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 535 від 19 березня 2021 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована на вказаною адресою і проживала одна. Пережилого подружжя немає. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 . Іншим спадкоємцем є ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 05 липня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 14).

Як вбачається з Державних актів на право власності на землю серії ЯК № 399674 та серії ЯК № 399675 від 22 липня 2010 року, ОСОБА_3 , відповідно, належать земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею (а.с. 16-19).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 002776 від 06 березня 2003 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5622 га (а.с. 20-26).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 248/02-31 від 25 березня 2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, оригіналів документів, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,1500 га та 1,5622 га (а.с. 27).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 692/01-16 від 29 липня 2021 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 510 за 2020 рік. 16 листопада 2020 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 35-38).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на:

земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0316, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 399674, виданого 23 липня 2010 року на ім`я ОСОБА_3 ;

земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:001:0317, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 399675, виданого 23 липня 2010 року на ім`я ОСОБА_3 ;

земельну ділянку, площею 1,5622 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка складається з: земельної ділянки № 1 , площею 0,5846 га, кадастровий номер :06:001:0466; земельної ділянки № 2 , площею 0,8119 га, кадастровий номер :06:001:0467; земельної ділянки № 3 , площею 0,1657 га, кадастровий номер :06:001:0468, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 002776, виданого 06 березня 2003 року на ім`я ОСОБА_3 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Маневицька селищна рада, адреса: 44601, смт. Маневичі Волинська область, вул. Незалежності, 19.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2021 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська