Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4388/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Вказаний позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабаба позивачки- ОСОБА_4 .

У частині спадкування права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка», покійна залишила заповіт на користь матері позивачки (своєї внучки), який 11.02.2003 року за реєстровим №236 було посвідчено секретарем Оноцької сільської ради. На даний час прізвище матері позивачки змінено з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у зв`язку з повторним вступом у шлюб.

У частині спадкування земельної ділянки, загальною площею 1,20 га на території Оноцької сільської ради прабаба позивачки, заповідального розпорядження не залишила.

За чотирнадцять років, які пройшли з часу відкриття спадщини, ні відповідач ОСОБА_2 , ні відповідач ОСОБА_3 (баба позивачки, донька спадкодавця) власні спадкові права не реалізували, свідоцтва про право на спадщину не оформили.

За вказаних обставин за прийняттям спадщини позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та майнові права державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що враховуючи значний сплив часу по смерті прабаби, віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність речових прав спадкодавцю, не вдалося.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення заявленого позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабаба позивачки- ОСОБА_4 .

У частині спадкування права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка», покійна залишила заповіт на користь матері позивачки (своєї внучки), який 11.02.2003 року за реєстровим №236 було посвідчено секретарем Оноцької сільської ради. На даний час прізвище матері позивачки змінено з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » у зв`язку з повторним вступом у шлюб.

У частині спадкування земельної ділянки, загальною площею 1,20 га на території Оноцької сільської ради прабаба позивачки, заповідального розпорядження не залишила.

За чотирнадцять років, які пройшли з часу відкриття спадщини, ні відповідач ОСОБА_2 , ні відповідач ОСОБА_3 (баба позивачки, донька спадкодавця) власні спадкові права не реалізували, свідоцтва про право на спадщину не оформили.

Згідно положень ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги.

За вказаних обставин за прийняттям спадщини позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно та майнові права державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що враховуючи значний сплив часу по смерті прабаби, віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність речових прав спадкодавцю, не вдалося.

Частиною 3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно положень ч.І ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 , надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом має законне право на визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на:

-земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка» (с.Онік) розміром 1,25 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 9491 гривень;

-земельну ділянку площею 0,42 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради, урочище «Мочар»;

-земельну ділянку площею 0,23 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради, урочище «Виноград»;

-земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради, урочище «Перегови»;

-земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради, урочище «Перегови».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта