Справа №:2-990/11
Провадження №: 6/755/954/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент»), звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі № 2-990/11, виданому Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 69 374,78 грн, з Публічного акціонерного товариства «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), як вибулої сторони, на його правонаступника - ТОВ «Брайт Інвестмент»; поновити строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що на підставі рішення Дніпровського районного суд міста Києва у справі № 2-990/11, Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») видано виконавчий лист у даній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 69 374,78 грн та відкрито виконавче провадження. Відповідно до Договору від 05 серпня 2020 року

№ GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») право вимоги за кредитним договором від 13 листопада 2007 року № 152/П/29/2007-980, що був укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а в подальшому 18 грудня 2020 року між новим кредитором - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, за умовами якого новий кредитор відступив права вимоги до боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент». Крім того, зазначає, що право вимоги до вказаного боржника набуто новим кредитором лише 18 грудня 2020 року, тобто після закінчення строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, що унеможливило вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, та виникли об`єктивно незалежно від волі заявника.

Представник заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» - Кириченко О.М., у заяві вказав про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи: ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та боржник

- ОСОБА_2 , будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду заяви в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З матеріалів цивільної справи № 2-990/11, обставин, зазначених у заяві, і з долучених до заяви документів встановлено такі факти.

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа

№ 2-990/2011 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2007 року №152/П/29/2007-980 в сумі 69 374,78 грн.

05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір

№ GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до Додатку

№ 1, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором від 13 листопада 2007 року №152/П/29/2007-980, укладеним з ОСОБА_1

18 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, за умовами якого, відповідно до Додатку № 1, Первинний кредитор відступає Новому кредитору належні Первинному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, зокрема, кредитним договором

№ 152/П/29/2007-980 від 13 листопада 2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Таким чином, згідно умов Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 18 грудня 2020 року право грошової вимоги за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент», що підтверджено Додатком

№ 1 (реєстром боржників), що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі

№ 643/4902/14 та.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ ««Брайт Інвестмент» за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день ухвалення рішення суду та видачі оригіналу виконавчого документа) визначений строк, протягом якого інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, і який складає один рік з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Згідно із положеннями частини першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, що набрав чинності 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа (правова позиція Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15).

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що оригінал виконавчого листа з примусового виконання заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2011 року було видано первісному стягувача у період дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, тому строк його пред`явлення до виконання становить один рік, та даний строк є незмінним відносно дублікату таких виконавчих листів.

Враховуючи, що заявником було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання з незалежних від нього причин, суд вважає за необхідне поновити заявнику однорічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-990/11.

Враховуючи викладене вище, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись статтями 512, 514 ЦК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 260, 261, 353, 442, 433 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред`явлення, - задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі № 2-990/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 69 374,78 грн, а саме: сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, адреса місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402).

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» однорічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-990/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2021 року.

Суддя О.О. Хромова