Справа № 2-162/11
Провадження №6/307/97/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Пальонна М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРТ» (далі ТОВ «ФК «ФОРТ») 12 липня 2021 року звернулося до суду із заявою про: заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «КБ «НАДРА» - вибулого стягувача його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» у справі № 2-162/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором; видачу дубліката виконавчого листа у зазначеній справі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

В обґрунтування заяви ТОВ «ФК «ФОРТ» посилалося на те, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2011 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 777/10-2006 від 19 жовтня 2006 року.

На підставі виданого на виконання вказаного рішення суду виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника завершене виконавче провадження № 51433807 у Тячівському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ).

4 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими вказаним кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_А102, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими вказаним кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

26 серпня 2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, які передбачені кредитним договором № 777/10-2006 від 19 жовтня 2006 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги б/н, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Форт».

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, у випадку передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 цього ж Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За змістом ст. 512 ЦК України, 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Крім цього, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь якій стадії процесу .

Відтак, є підстави для заміни стягувача у вказаній справі його правонаступником, яким є ТОВ «ФК «Форт».

На виконання рішення суду у справі № 2-162/11 від 23 серпня 2011 року Тячівський районний суд Закарпатської області видав банку виконавчі листи.

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 51433807 з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника було завершене у Тячівському РВ ДВС та станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває, а згідно акта ПАТ КБ «НАДРА» оригінали виконавчих листів втрачені.

Оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та порушення процесуальних строків і наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржника невідомо та не можливо це встановити.

Отже, виконавчі документи стягувачем втрачені, відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів. 4 червня 2015 року згідно рішення НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку.

Відповідно до законодавства України процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності банку здійснював державний орган Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Позиція регулятора ґрунтується на тому, що Банк повністю втрачає процесуальну дієздатність після винесення рішення НБУ про прийняття постанови про відкликання ліцензії та ліквідацію.

Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на Фонд. З аналізу норм Закону України «Про банки та банківську діяльність», зокрема, п. 2) ст. 48 випливає, що основною функцією Фонду в процесі ліквідації банків є організація відчуження всіх активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, до яких входять і права вимоги за кредитними договорами і аж ніяк не здійснення завдань щодо реального стягнення заборгованості за кредитними договорами.

У даному випадку, через обставини, що не залежали від ПАТ «КБ «НАДРА», який втратив можливість реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості боржників за кредитними договорами у примусовому порядку з 4 червня 2015 року, що унеможливило ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю.

Тобто, ліквідація банку, припинення основної діяльності, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважним, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до офіційної інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, на день подання цієї заяви оригінали виконавчих листів щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки, однак первісним стягувачем було пропущено строк для його пред`явлення щодо боржника з причин його втрати.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2011 року не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для його примусового виконання.

Від представника адвоката ОСОБА_1 адвоката Рішка П.М. 22 листопада 2021 року надійшло письмове заперечення щодо задоволення вказаної заяви із посиланням на те, що заявником не надано доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як і те, що оригінал виконавчого листа було втрачено. Також, ураховуючи те, що вимога про заміну сторони виконавчого провадження є похідною, відсутність станом на час розгляду вказаної заяви виконавчого провадження у цивільній справі, відсутність виконавчого документа, пропуск заявником строку для пред`явлення документа, зумовлюють відсутність підстав для процесуального правонаступництва у даній справі.

Представник ТОВ «ФК «Форт» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник первісного стягувача ПАТ КБ «НАДРА», будучи належним чином повідомленими про місце, дату і час судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Рішко П.М. у судове засідання не з`явилися, від представника адвоката надійшла заява про розгляд заяви за їх відсутності.

Однак, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної заяви з таких підстав.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За правилами ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення частини першої статті 512 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); (в) факторингу (глава 73 ЦК).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Такий висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Із договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_ 3 від 4 серпня 2020 року та Додатку № 1 до нього вбачається, що між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено вказаний договір, відповідно до якого право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі щодо ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» ( а. с. 6-7, 8-10).

Із договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_А102 від 20 серпня 2020 року видно, що між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено вказаний договір, відповідно до якого право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі щодо ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» (а. с. 11-12, 13-15).

Із договору про відступлення прав вимоги від 26 серпня 2020 року та Додатку № 1 до нього відомо, що між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» укладено вказаний договір, відповідно до якого право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі щодо ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» (а. с. 16-17, 18-20).

Із договору про відступлення прав вимоги від 29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ФОРТ» ( а.с. 21-22).

Із реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами, що є Додатком № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 29 грудня 2020 року відомо, що у ОСОБА_1 , існує заборгованість за кредитним договором № 777/10-2006 від 19 жовтня 2006 року (а. с. 23-25).

Отже, до ТОВ «ФК «ФОРТ» перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 .

Що стосується поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання та видачі дублікату виконавчого листа, то суд дійшов таких висновків.

Так, згідно п. п. 17.2 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів, зокрема, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із роз`яснень, які містяться в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 видно, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. Тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2011 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 777/10-2006 від 19 жовтня 2006 року у розмірі 491 421, 38 грн., 1700,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду (а. с. 46-47).

Відповідно до акта про втрату виконавчих листів від 4 серпня 2020 року, складеного уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ КБ «НАДРА» видно, що між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК`ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір відступлення прав вимоги від 4 серпня 2020 року за якими Банком було відступлено право вимоги за кредитними договорами згідно додатків; всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржниках за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «НАДРА», передано ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» при укладенні договору та під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, виконавчий документ, зокрема, щодо ОСОБА_1 був втрачений (а. с. 35-36).

Також, згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень на підставі виданого на виконання вказаного рішення суду виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 завершене виконавче провадження № 51433807 у Тячівському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) (а.с. 37).

На час видачі виконавчого листа у справі діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV, згідно ч. 1 ст. 22 якого виконавчі документи, видані за рішенням суду, можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно з вимогами статті 23 Закону N 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі N 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання, за якими не сплинув на час набрання чинності Законом N 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону N 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Із відповіді Тячівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 23 листопада 2021 року вбачається, що на виконанні у вказаному відділі перебував виконавчий лист № 2-162/11 від 21 вересня 2011 року, виданий Тячівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором;

24 червня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконаного провадження;

29 березня 2019 року, державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Виконавчий лист з 29 березня 2019 року по сьогоднішній день на виконання відділу повторно не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 4 цієї статті строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу 29.03.2019, строк пред`явлення такого виконавчого листа перервався, а тому такий виконавчий лист міг пред`являтися до виконання повторно протягом трьох років, а саме, до 29 березня 2022 року.

Відтак, посилання представника заявника на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив є помилковим та не ґрунтується на положеннях Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник у заяві посилається на те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та органі ДВС свідчить про те, що його було втрачено, однак не подано жодних доказів про втрату виконавчого листа та жодних доказів на підтвердження обставин при яких він міг бути втрачений, відтак заява в частині видачі дубліката виконавчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України,

постановив:

Заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача, а саме, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» - вибулого стягувача його правонаступником - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ» у виконавчому листі № 2-162/11, який виданий Тячівським районним судом Закарпатської області на виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 777/10-2006 від 19 жовтня 2006 року у розмірі 491 421, 38 грн., 1700,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Відмовити у частині заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Р.Сас