Справа № 372/3924/20
ухвала

Іменем України

22 січня 2021 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Тищенко І.Д.,

прокурора Тарасенко А.С.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2012 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання права власності, треті особи - управління Держкомзему у Обухівському районі, Дніпровське басейнове управління водних ресурсів,

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2012 року у цивільній справі № 2-1018/331/12 яку обґрунтовують тим, що 03.10.2012 року позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації задоволено повністю. Визнано недійсними та скасовано зокрема державний акт на право власності на землю серії ЯГ № 159093 відносно земельної ділянки площею 1,65 га по АДРЕСА_1 , виданий 07 серпня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію, визнано недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯГ № 159092 відносно земельної ділянки площею 6,65 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 селищної ради Обухівського району Київської області, виданий 07 серпня 2006 року на імя ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію, визнано недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯГ № 159100 відносно земельної ділянки площею 2,85 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 селищної ради Обухівського району Київської області, виданий 07 серпня 2006 року на імя ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_20 , земельні ділянки площею 0,5 га, розташовані по АДРЕСА_1 на корінному острові, який розташований на 101-102 км по фарватеру річки Дніпро Канівського водосховища в районі 7-9 захисної дамби Конча-Заспа-Плюти, межі яких визначені в державних актах на право власності на землю серії РЗ № 270576 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270579 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270589 від 25.04.2003 року,-серії РЗ № 270582 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270586 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270588 від 25.04.2003 року серії РЗ № 270581 від 25.04.2003 року, серії РЗ №270594 від 25.04.2003 року серії РЗ № 270592 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270587 від 25.04.2003 року серії РЗ № 270583 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270584 від 25.04.2003 року серії РЗ №270593 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270585 від 25.04.2003 року серії РЗ № 270577 від 25.04.2003 року, серії РЗ № 270580 від 25.04.2003 року, Серії Р3 №270600 від 25.04.2003 року, серії Р3 №270591 від 25.04.2003 року. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від «11» грудня 2012 р. рішення першої інстанції було залишене в силі. Після прийняття вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме «12» листопада 2020 р., заявникам стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути мені відомі під час розгляду цієї справи. 12 листопада 2020 р. Відповідач ОСОБА_2 отримав від Товариства з додатковою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем» науково-експертний висновок щодо умов формування та сучасного стану півострова Безіменний, що розташований поблизу селища Козин в Обухівському районі Київської області. Вказаний висновок було замовлено Відповідачем в 2018 році та отримано Відповідачем 12.11.2020 р. на підставі Акту прийому-передачі документації до Договору №б/н. Підставою для визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки Обухівський районний суд Київської області вказує той факт, що спірні земельні ділянки розташовані на корінному острові, який розташований на 101-102 км по фарватеру річки Дніпро Канівського водосховища, що являє собою острів Канівського водосховища та відноситься до земель водного фонду.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав вказаних у ній та просила заяву задовольнити, крім того повідомила, що на момент розгляду справи заявникам не було відомо, що спірні земельні ділянки знаходяться не на корінному острові, а дана територія не є островом, а є півостровом, а тому не є землями водного фонду, як помилково встановлено в рішенні Обухівського районного суду від 03 жовтня 2012 р, на підтвердження вказаного факту представником надано науково-експертний висновок щодо умов формування та сучасного стану півострова Безіменний.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив в повному обсязі, надав до суду письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні, крім того повідомив, що заявниками вказану заяву подано з порушенням строків визначених для подачі заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

Представник Обухівської районної державної адміністрації про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, та поклався на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2012 року, позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації задоволено повністю.

Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11.12.2012 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2013.

Судами всіх інстанцій встановлено ту обставину, що спірні земельні ділянки відведені у приватну власність за рахунок земель водного фонду острову, що є порушенням вимог ст.ст. 4, 85, 88, 89 Водного кодексу України, ст. 123 Земельного кодексу України.

Рішення Обухівського районного суду від 03.10.2012 набрало законної сили та 11.12.2012 стало остаточним.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами регулюється Розділом 5, главою 3 Цивільного кодексу України.

Під час подачі заяви, заявник посилається на п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та вважає, відомості, що містяться у поданому до суду документі: Виконання робіт з «Науково-експертного висновку щодо умов формування та сучасного стану півострова Безіменний, що розташований поблизу селища Козин в Обухівському районі Київської області» є істотною для справи обставини, що не були встановлені судом та не були в не могли бути відомими особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/18429/15-ц та у постанові № 552/1770/14-ц від 10.04.2020 Верховним Судом України зазначено, що «про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (Pravednaya v. Russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року)».

Заявниками під час звернення до суду не надано доказів, які істотно можуть вплинути на розгляд цивільної справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження розташування земельних ділянок на острові та порушення порядку відведення їх у приватну власність Генеральною прокуратурою України долучені до справи наступні докази: Висновок спеціаліста № 7 від 29.09.2008, що наданий начальником Дніпровського Басейнового управління водного господарства в рамках кримінальної справи 49-2144, зі змісту якого вбачається, що земельна ділянка площею 30 га, що рішенням Козинської селищної ради 2003 року відведена у приватну власність, безпосередньо знаходиться на острові, орієнтовною площею 35 га в акваторії Канівського водосховища в районі 7-9 км захисної дамби Конча-Заспа-Плюти. При обстеженні земельної ділянки острову на місцевості встановлено, що це корінний острів, який розташований по 101-102 км фарватеру річки Дніпро.

Земельні ділянки, згідно ст.ст. 4, 88 Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду, як акваторії та острови Канівського водосховища.

Крім того, ДБУВР зазначає, що у груді 2006 острів був з`єднаний способом гідронамиву штучною перемичкою з землями СТ «Дніпровська хвиля». Перемичка зроблена незаконно, без проекту, передбачених законом погоджень та дозволів. Після втручання контролюючих органів, перемичку було знищено.

Крім того, згідно листа Дніпровського Басейнового управління водного господарства 11.12.2008 № ІС/9-1949 аналогічно встановлено, що земельні ділянки відведені за рахунок острову та є землями водного фонду.

Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться листи Київського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства від 11.12.2008 № 2334, Київського центру охорони і наукових досліджень пам`яток культурної спадщини про ненадання погодження не відведення спірної земельної ділянки у приватну власність громадян.

Крім того, згідно листа Управління земельних ресурсів у Обухівському районі № №03-15/928 від 30.03.2009, згідно Державної статистичної звітності (форма 6-зем) у 2003 році земельна ділянка ОСОБА_2 відносилась до земель водного фонду (номер рядка 90) та знаходилась на території острову Безіменний Козинської селищної ради.

Також, в матеріалах цивільної справи міститься висновок експертизи, проведеної ДП «Київгеоінформатика», в рамках кримінальної справи №49-2144, за висновками якого встановлено, що восени 2006 року на острові Безіменний створено штучний намив піску до земельної ділянки «Дніпровська хвиля». Цей намив піску простежувався на матеріалах аерофотозйомки від 28.04.2007. Влітку 2007 року цей намив ліквідований і на матеріалах аерофотозйомки від травня 2008 року його зображення відсутнє. Склад угідь, на яких розташовані земельні ділянки ЖМ «Краєвид-2» визначаються як землі водогосподарського призначення.

Вказані обставини також підтверджуються схемами, долученими до висновку.

Крім того, зі змісту висновку вбачається, що на час відведення, земельні ділянки розміщувались за межами смт Козин Обухівського району Київської області, а отже,в відведення земельних ділянок Козинською селищною радою також суперечило п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Так, на даний час в Україні діє наказ Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» 08.10.98 № 53/5.

Призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Відповідно до а. 1.4. Інструкції, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Водночас, поданий документ що розроблений товариством з обмеженою відповідальністю та надається заявником не може вважатись експертним висновком чи висновком спеціаліста, оскільки він не містить посилань та характеристик використаної методики досліджень не зазначено документації, яка використовувалась під час складання документа, відсутні посилання на офіційні видання, що слугували за основу суб`єктивних суджень, викладених у документі.

Відповідно до позицій Верховного Суду від 04.05.2020 у справі № 711/8648/16, від 06.04.2020 у справі № 369/8770/14-ц, від 01.04.2020 у справі № 756/10573/17, від 27.11.2019 у справі № 753/7093/16-ц, від 10.10.2019 у справі № 464/3304/14-ц, від 28.08.2019 у справі № 419/3259/12, від 08.08.2019 у справі № 494/1677/13-ц, від 18.07.2019 у справі № 6-42/11, від 26.12.2018 у справі № 667/1849/15-ц, від 15.11.2018 справі № 461/6797/12, від 12.11.2018 у справі № 442/2321/15-ц, від 12.11.2018 у справі № 363/1696/13-ц, від 04.06.2018 у справі № 629/1410/13-ц «…судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами»; - від 15.04.2020 у справі

№ 757/12964/15-ц «…не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи. Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку колегії суддів не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав»; - від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 «…процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р. "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", передбачений главою 4 розділу V ЦПК (в старій редакції) перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно до п. 3 Постанови: нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009, де в п. 33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Крім того відповідно до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частиною третьою статті 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, встановлений п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2012 набрало законної сили 11.12.2012, а тому строк на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області про перегляд справи за нововиявленими обставинами сплинув 11.12.2016.

Відтак доводи заявників про перегляд рішення за ново виявленими обставинами на підставі того, що на час розгляду справи заявниками не було відомо, про те, що дана територія не є островом, а є півостровом, а тому не є землями водного фонду, як помилково встановлено в рішенні Обухівського районного суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не вбачається правових підстав для перегляду чинного рішення суду. При винесені рішення по даній справі судом було оцінено покази сторін, вивчені надані сторонами матеріали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 429 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2012 року , відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.М.Зінченко