Провадження № 2/161/588/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 січня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Позов обґрунтовує тим, що він вже понад п`ятдесят років проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Свого часу, будучи членом житлово-будівельного кооперативу №11 та отримавши відповідний ордер №92, він вселився у вказану квартиру та впродовж шістнадцяти років, до 1984 року, рівними частинами виплачував внески державного кредиту, який повністю погасив та станом на 01 серпня 2020 року в нього відсутня заборгованість перед кооперативом. 14 вересня 2020 року на його замовлення КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . 25 вересня 2020 року він звернувся до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації права власності на належну йому квартиру. Державний реєстратор йому роз`яснив, що довідка №8 від 20 серпня 2020 року ЖКП №2 Департаменту ЖКГ виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області не може бути підставою для державної реєстрації за ним права власності на квартиру. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом, адже він не може в позасудовому порядку отримати правовстановлюючий документ на належну йому квартиру.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 03 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Станом на день розгляду справи до суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з членами своєї сім`ї в 1968 році вселився до кооперативної трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру №92, виданого міським комунальним відділом Луцької міської ради депутатів трудящих. Вартість квартири становила 4609 карбованців.

Згідно з довідкою № 8 від 20 серпня 2020 року, виданою ОСОБА_1 . Житлово-комунальним підприємством №2 Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, встановлено, що ОСОБА_1 , як член кооперативу №11 на підставі ордеру №92 вселився разом із сім`єю до трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в 1968 році. Балансова вартість квартири станом на 01 серпня 2020 року становить 120239 гривень. Перший внесок складає 51 543 гривень та був внесений в 1967 році. Залишок державного кредиту погашався рівними частинами до 1984 року. Державний кредит погашено повністю. Станом на 01 серпня 2020 року ОСОБА_1 заборгованості перед кооперативом не має (а.с. 7).

Згідно з ч.3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно з ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач, як член житлово-будівельного кооперативу, отримав квартиру АДРЕСА_1 та повністю сплатив внески державного кредиту, внаслідок чого набув право власності на цю квартиру, однак своєчасно не отримав правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відтак, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на нерухоме майно.

За заявою позивача КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно п.1 ч.2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133,141,200, 263, 264, 265ЦПК України, ст.ст.316,328,384 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк