Справа № 522/1238/21
Провадження № 2/522/5274/21
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

26 січня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації Лончак О.А. про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 22.01.2021 року надійшов позов рукописного тексту нерозбірливого почерку в одному екземплярі без сплати судового збору ОСОБА_1 до директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації Лончак О.А. про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Матеріали позову передані судді 25.01.2021 року.

Із позову вбачається, що позивачкою заявляється три вимоги немайнового характеру та 1 вимогу про майнового характеру, а саме стягнення 3 млн. грн. за порушення особистих немайнових прав позивача.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали позову, суд вважає, що позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме:

- у порушення п.2 позивачем не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача та код ЄДРПОУ та власне ім`я, по батькові відповідача;

- у порушення п.3 не вказано ціну позову; не визначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- у порушення п. 6 позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- у порушення п. 7 позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- у порушення п. 8 позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- у порушення п.9 позивачем не надано розрахунок можливих судових витрат;

- у порушення п.10 позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Суд вбачає, що позивачем заявляються вимоги щодо стягнення з відповідача моральних збитків у розмірі 3 млн. грн.., проте ціну позову позивачем не визначено та не надано обґрунтованого розрахунку вказаної суми, підстав таких вимог.

Також, у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Проте, позивачем у порушення вимог ст. 175 ЦПК України, не зазначено у позові, якими доказами підтверджуються вищевикладені обставини та не надано до позову цих доказів, без зазначення неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Крім того у відповідності до ч.6 ст. 177 ЦЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача клопотання про його витребування.

Вбачається, що позивачем за вказаним позовом оспрорються дії та бездіяльність відповідача, пов`язані з видачею запиту так званої «Довіри» від 15.01.2018 року (прим. не точно, адже позовна заява написана не розбірливим почерком), проте матеріали позову не містять вказаного запиту, вимога 7 позову вказує на витребування, втім зміст такої вимоги прочитати неможливо.

Також, відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем не було надано копію позову разом із додатками для відповідача.

Згідно положення ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Суд вбачає, що позов ОСОБА_1 містить як вимоги майнового характеру (про стягнення моральної шкоди у розмірі 3 млн. грн.), так і вимоги немайнового характеру (про визнання «запиту» протиправним, визнання дій/бездіяльності протиправною та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії).

Проте, доказів сплати судового збору як за вимогами майнового характеру, так і за вимогами немайнового характеру, до суду не надано.

У пункті 5 позовних вимог ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору за принципом рівності, змагальності.

Відповідно до ч 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд дослідивши, матеріали заяви про звільнення від судового збору та додані до неї додатки приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку про виключність обставин для звільнення позивачів від сплати судового збору.

До позовної заяви не додано жодного доказу, включаючи і докази, що підтверджують, що річний дохід позивачки менший 5 відсотків розміру судового збору.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даного позову.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку, а саме: подання до суду належним чином оформленої позовної заяви та її копії (надрукованої або написаної розбірливим почерком) разом із додатками для відповідача.

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 2223, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації Лончак О.А. про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я.Бондар