КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/3447/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Національного банку України - Булгакова Сергія Валерійовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року, постановлене суддею Ковальчук Л.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання незаконним і скасування наказу Національного банку України № 693-к від 06 березня 2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

У С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Національного банку України № 693-к від 06.03.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », обґрунтовуючи тим, що він працює у відповідача з 2009 року і по теперішній час, посаду головного економіста відділу аналізу внутрішніх ринків фінансового сектору управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності обіймає з квітня 2015 року. Наказом відповідача № 693-к від 06.03.2019 йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилось у неналежному виконанні його посадових обов`язків, та під розпис ознайомлено його із цим наказом.

Позивач вважав наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, зазначив, що завдання, яке вперше йому поставлене 27.12.2018, він виконав у повному обсязі із врахуванням поставлених у завданні обмежень - джерелом інформації мали бути виключно веб-сайти банківських установ. Позивач стверджував, що 11.01.2019 ним було повідомлено керівництву про те, що веб-сайти майже половини банківських установ на час виконання завдання не містять інформації у форматі, який дозволяє проводити аналіз у визначеному розрізі, що, відповідно, унеможливлює виконання завдання у цій частині. Крім того, позивач звертав увагу, що його посадова інструкція визначає, що до його посадових обов`язків входить, серед іншого, участь у підготовці інформаційно-аналітичних та презентаційних матеріалів про банківську систему України, проте оскаржуваний наказ не містить інформації про те, які саме інформаційно-аналітичні матеріали про банківську систему України та у які строки мало бути складено на підставі дорученого позивачу аналізу розбіжностей між нарахованими та сплаченими процентними доходами та витратами платоспроможних банків України у визначений період часу. Позивач вказав про сумнівність термінів виконання поставленого йому завдання. Також позивач вказував, що керівництвом неповнота виконання ним завдання була виявлена 14.01.2019, а не 25.01.2019, що вказує на те, що відповідачем було пропущено строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, навіть з врахуванням часу його непрацездатності у період з 28.01.2019 по 15.02.2019. Крім того, позивач зауважив, що відповідачем не було враховано, що він не заподіяв роботодавцю шкоди, а навпаки, виявив та повідомив про ризики у діяльності банківської системи, які можуть призвести до втрат держави та кредиторів банків; він є кандидатом економічних наук зі спеціальності «Гроші, фінанси і кредит», неодноразово підвищував свою кваліфікацію, успішно суміщував виконання своїх посадових обов`язків та функцій тимчасово відсутнього співробітника, має практичний досвід роботи у службі банківського нагляду, як куратор банків; раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи. Також позивач повідомив про упереджене ставлення керівництва до нього, так як мали вже неодноразові випадки притягнення позивача до відповідальності, проте у судовому порядку накази відповідача було скасовано.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ Національного банку України № 693-к від 06 березня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». Стягнуто з НБУ на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, 03.09.2021 року представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що суд невірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та всебічно не дослідив всі фактичні обставини справи, вказує, що позивач виконав завдання неточно та не в повному обсязі, що не може вважатися належним виконанням поставленого завдання. Щодо дотримання строку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то вказує, що такий місячний строк було дотримано відповідачем з урахуванням відпустки та лікарняного позивача, з огляду на дату виявлення факту неналежного виконання позивачем поставленого завдання 25.01.2019 року.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межами встановленого для цього строку, та у зв`язку із недоведеністю відповідачем вини позивача у невиконанні поставленого завдання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач з 2009 року і по теперішній час працює у відповідача, посаду головного економіста відділу аналізу внутрішніх ринків фінансового сектору управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності обіймає з квітня 2015 року. Вказане встановлено у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2017 у справі № 369/10834/16-ц, що набрало законної сили 17.05.2017.

У пп. 2 п. 6 посадової інструкції позивача вказано, що головний економіст повинен забезпечувати виконання таких службових обов`язків як участь у підготовці інформаційно-аналітичних та презентаційних матеріалів про банківську систему України.

Згідно з дипломом 12.05.2016 позивач є кандидатом економічних наук за спеціальністю «Гроші, фінанси і кредит».

З роздруківки електронної переписки позивача та директора Департаменту фінансової стабільності відповідача вбачається наступне: 27.12.2018 директор Департаменту фінансової стабільності відповідача засобами електронної пошти поставив позивачу завдання зібрати інформацію про нараховані процентні доходи та витрати банків з їх звітів та про фінансовий результат і фактично отримані процентні доходи і витрати банків зі звіту про рух грошових коштів. Завдання полягало у зборі інформації стосовно всіх банків, що були платоспроможними станом на кінець вересня 2018 року за період 3-го кварталу 2018 року та 9 місяців 2018 року. Як джерело інформації необхідно було використати веб-сайти банків. Завдання необхідно було виконати до кінця робочого дня 29.12.2018.

У відповідь на вказаний лист позивач повідомив директора Департаменту фінансової стабільності відповідача 08.01.2019 про те, що перебував на лікарняному та у відпустці, тому зміг ознайомитись із завданням лише 08.01.2019. Також вказав на те, що на офіційних веб-сайтах банківських установ відсутня форма звітності «Звіт про рух готівкових коштів» (зокрема, у розрізі отриманих/сплачених процентних доходів та витрат). Позивач зазначив, що з високою ймовірністю запитувана директором форма належить до звітності, з якою працює Департамент грошового обігу, запропонував отримати від колег із цього Департаменту інформацію щодо встановленого завдання, просив врахувати, що сплата процентних доходів/витрат може відбуватись не тільки у готівковій, але й у безготівковій формі.

08.01.2019 директор Департаменту фінансової стабільності відповідача повідомив позивача, що у поставленому завданні слово «готівкових» замінено «грошових».

08.01.2019 директором Департаменту фінансової стабільності відповідача було визначено строк виконання поставленого позивачу завдання до кінця робочого дня 11.01.2019.

11.01.2019 позивачем було надіслано на електронну пошту директора Департаменту фінансової стабільності відповідача листа з відповіддю на поставлене завдання. Позивачем було доведено до відома директора, що 14 із 80 банків, платоспроможних на кінець вересня 2018 року (майже 18 %), використовували непрямий метод для складання Звіту про рух грошових коштів, отже, майже у п`ятої частини аналізованих банків відсутня інформація про процентні доходи/витрати у зазначеній формі статистичної звітності. Запропоновано відобразити зміст завдання певним логічним ланцюгом. Також позивач вказав, що під час збору інформації щодо процентних доходів/витрат у розрізі банків, платоспроможних на кінець вересня 2018 року (було наведено у додатку у форматі Ексель), ним було виявлено ряд цікавих аспектів, що можуть свідчити про приховані ризики діяльності окремих банків та некоректність застосування запропонованого директором методу для оцінки якості активів. Запитувану інформацію щодо процентних доходів/витрат у розрізі банківських установ було наведено у вкладці «Дані фінзвітності». Позивачем у листі було викладено окремі висновки та запропоновано подальші кроки щодо вирішення виявлених проблем.

Доказів неможливості отримання директором Департаменту фінансової стабільності відповідача 11.01.2019 листа позивача суду надано не було.

З 28.01.2019 по 15.02.2019 позивач був звільнений від роботи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, а 25.02.2019 перебував у відпустці, що підтверджується листком непрацездатності та наказом відповідача № 65-к від 20.02.2019.

19.02.2019 позивач подав відповідачу письмові пояснення, в яких вказав, що виконав поставлене керівництвом завдання, проте в розрізі існуючих обставин, без замовчування виявлених ним фактів, що можуть потягнути за собою суттєві матеріальні збитки у фінансовій системі, знову виклав висновки та пропозиції, які могли б попередити негативні наслідки виявлених позивачем ризиків.

06.03.2019 відповідачем було видано наказ № 693-к, відповідно до якого позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилось у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених підпунктом 2 п. 6 розділу 3 посадової інструкції щодо підготовки інформаційно-аналітичних матеріалів про банківську систему України, що призвело до значних втрат робочого часу та неможливості виконання інших завдань керівництвом Департаменту фінансової стабільності. Вказаний наказ мотивовано тим, що 25.01.2019 на підставі поданої директором Департаменту фінансової стабільності доповідної записки № В/32-0007/7543 було виявлено порушення трудової дисципліни позивачем. Було встановлено, що 08.01.2019 директор Департаменту фінансової стабільності засобами електронної пошти поставив позивачу завдання зібрати інформацію про нараховані процентні доходи та витрати банків з їх звітів та про фінансовий результат і фактично отримані процентні доходи і витрати банків зі звіту про рух грошових коштів. Завдання полягало у зборі інформації стосовно всіх банків, що були платоспроможними станом на кінець вересня 2018 року за період 3-го кварталу 2018 року та 9 місяців 2018 року. Як джерело інформації необхідно було використати веб-сайти банків. Завдання необхідно було виконати до кінця робочого дня 11.01.2019. Наприкінці робочого дня 11.01.2019 позивач надіслав директору Департаменту фінансової стабільності результати виконаного завдання. У результаті перевірки надісланих позивачем файлів було встановлено, що поставлене завдання виконано менше ніж на 40%, так як позивач зібрав інформацію лише по 30 банкам, в той час як відповідно до поставленого завдання мав зібрати інформацію по 78 банкам. Через невиконання позивачем завдання у повному обсязі директор Департаменту фінансової стабільності був вимушений особисто у терміновому порядку готувати зазначену інформацію, оскільки вона була необхідна для підготовки інформаційно-аналітичних матеріалів про банківську систему України для обговорення із заступником Голови НБУ.

06.03.2019 позивач отримав копію вказаного наказу відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року по справі № 554/9493/17.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За приписами ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Як вбачається із наказу за № 693-к від 06.03.2019 року порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни виявлено 25.01.2019 року.

В наказі зазначено, що наприкінці робочого дня 11 січня 2019 року ОСОБА_1 надіслав директору департаменту результати виконання завдання. У результаті перевірки надісланих файлів було встановлено, що поставлене завдання виконано менш як на 40 % Працівник зібрав інформацію лише по 30 банках, в той час як відповідно до постановленого завдання мав зібрати інформацію по 78 банках. ( а.с.57)

Колегія судді вважає, що адміністрація відповідача прийшла до передчасного висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 вимог п.2 п.6 розділу 3 його посадової інструкції щодо підготовки інформаційно-аналітичних матеріалів про банківську систему України, оскільки як вбачається із матеріалів справи 11 січня 2019 року ОСОБА_1 виконав завдання із врахуванням поставлених у завданні обмежень - джерелом інформації мали бути веб-сайти банківських установ, разом із тим не на всіх сайтах була необхідна інформація, про що позивач повідомив відповідача, виконавши завдання частково. За таких обставин вина позивача на думку колегії суддів є недоведеною, оскільки відсутність інформації на веб-сайтах банку позбавило можливості позивача своєчасно зібрати інформацію та виконати завдання, яке було поставлене керівником.

Колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів винних та умисних дій позивача щодо лише часткового виконання завдання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про сплив строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на дату винесення догани, оскільки кінцевою датою виконання завдання, визначеною керівником, було 11.01.2019 року, та як вбачається з роздруківок переписки між позивачем та його директором, останнім було отримано лист від позивача з виконаним завданням на електронну адресу саме 11.01.2019 року .

Пояснення представника відповідача про те, що керівник міг 11.01.2019 року не бачити інформацію , яка надійшла йому від ОСОБА_1 , не може бути прийнята до уваги судом, оскільки позивач виконав поставлене завдання у строк, зазначений керівником, а саме 11.01.2019 року.

Разом із тим, колегія суддів погоджується із доводами представника відповідача про те, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, а виявлено те, що завдання було виконано лише частково 14 січня 2019 року, так як 11 січня 2019 року була п`ятниця , у понеділок керівник мав можливість проаналізувати надану ОСОБА_1 інформацію і прийти до висновку про неповне виконання завдання.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком, що у даному випадку строк для притягнення до адміністративної відповідальності відраховується з 14.01. 2019, тобто з моменту виявлення проступку, та з урахуванням перебування позивача на лікарняному та у відпустці протягом 20 днів цей місячний строк закінчився 04.03.2019. Тому останнім робочим днем, коли відповідач міг притягнути позивача до адміністративної відповідальності було 04.03.2019.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про сплив строків притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, відповідачем не доведено вину позивача, неналежне виконання позивачем покладених на нього трудових обов`язків, оскільки поставлене завдання з об`єктивних причин неможливо було виконати в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Національного банку України - Булгакова Сергія Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді