УХВАЛА

21 січня 2021 року

м. Київ

справа № 179/531/20

провадження № 61-119ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайлінчика Віктора Миколайовича, зацікавлена особа - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнати незаконним рішення державного виконавця Магдалинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 61380185 на підставі виконавчого листа Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року № 201/15312/16.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2020 року у ВП № 61380185.

Скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 24 лютого 2020 року у ВП № 61380185.

Скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 березня 2020 року у ВП № 61380185.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Магдалинівського районного відділу ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

В касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію постанови апеляційного суду ним отримано 09 грудня 2020 року в апеляційному суді.

Проте, наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки на підтвердження вказаних обставин заявником не надано належних доказів.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику необхіднонадати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Водночас заявник вказує, що сплата судового збору в даному випадку, ні розділом V ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено. Вказане відповідає судовий практиці, зокрема, постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц.

Проте, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 12-66гс18 дійшла висновку, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, заявнику, який є фізичною особою, необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено в розмірі 2 102,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику становить 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш