У х в а л а

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 161/12984/20

провадження № 61-15725ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права попереднього користування на знак для товарів та послуг, визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг недійсним,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати за ним право попереднього користувача на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 10 січня 2019 року № НОМЕР_2 та визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг від 10 січня 2019 року № НОМЕР_2, яке видане відповідачу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року - без змін.

20 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на його користь судових витрат і прийняти в цій частині нову постанову, якою зазначені вимоги задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи про отримання ним копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 21 вересня 2021 року.

На підтвердження дати отримання вказаного рішення суду апеляційної інстанції надано, зокрема, копію конверта із штрихкодовим ідентифікатором 887 (відправник - Волинський апеляційний суд, отримувач представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ), з якого вбачається, що відповідне судове рішення отримано заявником 21 вересня 2021 року.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 йогопроцесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року заявник вказує застосування в оскаржуваних рішеннях норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року.

Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/12984/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права попереднього користування на знак для товарів та послуг, визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг недійсним.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук