Дата документу 23.11.2021 Справа № 310/5608/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5608/17
Провадження №22-ц/807/3540/21
Головуючий в 1-й інстанції Полянчук Б.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Онищенка Е.А., Подліянової Г.С.,
секретарБабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Бердянської міської ради на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року, ухвалене у м. Бердянськ у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Транском», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій неправомірними, усунення перешкод у здійсненні права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особи: ТОВ «Транском», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій незаконними, усунення перешкод у здійсненні права власності, в якому зазначила, що 24.12.2016 вона виявила зникнення належного їй торгового кіоску, який був розміщений по АДРЕСА_1 на орендованій нею земельній ділянці відповідно до договору оренди №31949 від 15.01.2003. Торговельний кіоск належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 26.11.2001. Про демонтаж і вивезення свого та інших кіосків ОСОБА_2 випадково дізналася з новин від 23.12.2016, де було повідомлено, що МАФи стояли незаконно. Кіоск було демонтовано і вивезено адмінвідділом передчасно, без належної перевірки законності його розміщення: оскільки не було направлено запити до управлінь та відділів виконавчого комітету (ЖКГ, фінансового, земельних відносин, підприємництва), податкової інспекції, Бердянського МРЕМ; не було перевірено електронну базу рішень про передачу в оренду земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2 ; не було повідомлено про знахідку Національній поліції, чим порушено ч.2 ст.337 ЦК України, не опитано мешканців прилеглих приватних будинків про хазяїна кіоску; в порушення п.34 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд, затвердженого рішенням 10 сесії Бердянської міської ради від 28.04.2016 №34 демонтаж тимчасової споруди було проведено без розпорядження міського голови. Позивачка просила визнати дії виконавчого комітету Бердянської міської ради неправомірними, щодо безпідставного демонтажу, вивезення та зберігання металевого кіоску, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 біля житлового будинку АДРЕСА_1 , котрий належить на праві власності ОСОБА_2 , а також щодо неправомірного нарахування ОСОБА_2 витрат за демонтаж, транспортування та зберігання металевого кіоску, який належить на праві власності ОСОБА_2 . Усунути ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні нею права власності, шляхом зобов`язання виконавчого комітету Бердянської міської ради повернути належний на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001 ОСОБА_2 металевий кіоск, котрий знаходиться на зберіганні у відповідача.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Танском», Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій незаконними, усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено повністю.

Визнано незаконними дії виконавчого комітету Бердянської міської ради щодо демонтажу, вивезення та зберігання металевого кіоску, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001, який до 23.12.2016 був розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , біля житлового будинку АДРЕСА_3 .

Визнано незаконними дії виконавчого комітету Бердянської міської ради щодо нарахування ОСОБА_1 витрат на демонтаж, транспортування та зберігання металевого кіоску, який належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001, який до 23.12.2016 року був розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на металевий кіоск, який належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001, який до 23.12.2016 року був розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язано виконавчий комітет Бердянської міської ради повернути належний ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001 металевий кіоск, який до 23.12.2016 року був розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , біля житлового будинку АДРЕСА_1 , який відповідно до акту демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди від 23.12.2016 передано на відповідальне зберігання комунальному підприємству «Міськспецбудексплуатація» за адресою: м. Бердянськ, вул. Мелітопольська шосе,74.

Стягнуто з виконавчого комітету Бердянської міської ради на користь ОСОБА_1 2026 грн. 70 коп. судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Виконавчий комітет Бердянської міської ради подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є лише те що, позивачка неодноразово подавала до суду уточнені позовні вимоги, зі змісту яких вбачається зміна предмету та підстав позову, що є порушенням норм процесуального права, що веде до скасування рішення по суті спору.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що із договору купівлі-продажу від 26.11.2001 видно, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 металевий торговий кіоск за 1500 гривень (т.1 а.с.91).

Пунктом 1 Рішення Бердянської міської ради Запорізької області №11 від 26 грудня 2002 року затверджено проект відведення земельної ділянки та передачі в оренду за рахунок земель житлової та громадської забудови приватному підприємцю ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , земельну ділянку площею 0,0016 га, розташовану по АДРЕСА_1 ), для розміщення та обслуговування торгового кіоску, строком до 01.01.2006 р. (т.1 а.с.94).

Для розміщення та обслуговування торгового кіоску між Бердянською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_4 15.01.2003 укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 ) (т.1 а.с.92-94).

Відповідно до розділу 2 договору оренди його укладено строком до 01.01.2006 року; по закінченні терміну дії договору Орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін; умови договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором, а також при зміні власника землі або Орендаря, якщо інше не передбачено в договорі.

Розділ 5 договору оренди визначає наступні умови повернення земельної ділянки орендодавцеві: у разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. Передача земельної ділянки здійснюється на підставі акту прийому-передачі у десятиденний строк з моменту припинення або розірвання договору.

Договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23 січня 2003р. за № 1949 відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України.

Відповідно до паспорту № НОМЕР_2 на відкриття и експлуатацію об`єктів торгівлі, побуту та сфери обслуговування приватному підприємцю ОСОБА_4 дозволено розміщення кіоску на земельній ділянці площею 0,0016 га біля житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення міськвиконкому від 23.05.2002 № 284 на кіоск, від 26.12.2002 № 11 на землю. Дозволено експлуатацію об`єкту торгівлі, побуту та сфери обслуговування з 26.12.2002 по 01.01.2006. Невід`ємною частиною паспорта №3 є схема генплану або проект розміщення (т.1 а.с. 95-98).

Головний спеціаліст адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської 20.12.2016 звернувся до начальника адміністративного відділу ОСОБА_5 зі службовою запискою, в якій повідомив, що ним встановлено факт розташування тимчасової споруди (металевого кіоску за адресою: АДРЕСА_2 (вважав, що для ведення підприємницької діяльності) на території міської громади без відповідних документів, що є порушенням Правил благоустрою. Встановити особу, яка скоїла правопорушення або власника споруди не відбулося можливим, за порядком (розділ 9 Правил благоустрою) на споруді було розташовано попередження відповідної форми, з вказівкою термінів виконання. За закінченням термінів, вважав необхідним провести примусовий демонтаж споруди та згідно розпорядження міського голови передати споруду на зберігання до комунального підприємства «Міськспецексплуатація» (т.1 а.с.19).

На виконання зазначеної службової записки начальник адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської 20.12.2016 направив начальнику управління містобудування та архітектури Маліновській А.М. службову записку з проханням надати інформацію, щодо законності розташування тимчасової споруди (металевого кіоску) за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.20).

22.12.2016 заступник міського голови Плющій І.М. звернувся до міського голови м. Бердянська зі службовою запискою про виділення техніки для демонтажу тимчасової споруди металевого кіоску за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.21).

Начальник управління містобудування та архітектури, головний архітектор міста Маліновська А.М., листом від 23.12.2016 повідомила начальника адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської про те, що в управлінні відсутня інформація щодо тимчасових споруд по АДРЕСА_5 . (т.1 а.с.22).

На підтвердження розміщення на тимчасовій споруді оголошення суду надано фото на якому зображено загальний знімок розташування кіоску та вузловий знімок розміщення на ньому оголошення без дати у якому зазначено, що 10.12.2016 адміністративним відділом виконавчого комітету Бердянської міської ради було виявлено закритий, без позначення власника об`єкт «кіоск» та запропоновано звернутися до адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради у термін до 15.12.2021 року. Також роз`яснено положення ч.3 ст.337 ЦК України, та, що у разі не звернення кіоск буде вилучено та передано на відповідальне збереження комунальному підприємству, витрати будуть покладено на власника. (т.1 а.с.102).

Відповідно до талона замовника від 23.12.2016 автопідприємство ТОВ «Транском» надало послуги замовнику виконавчому комітету Бердянської міської ради тривалістю 2,5 годин на загальну суму 1050 грн. (т.1, а.с.23).

Демонтаж та завантаження на транспортний засіб тимчасової споруди металевого кіоску за адресою: АДРЕСА_5 відображено на фотографіях (т.1 а.с.28-30).

Про проведені роботи представник замовника управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради та представник виконавця ТОВ «Транском» склали акт №10 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з демонтажу та перевезення самовільно встановлених тимчасових споруд та рекламоносіїв - послуги автомобіля Renault 15 тн., 2,5 год. Загальна вартість робіт (послуг) 1050 грн. (т.1 а.с.25).

Також ТОВ «Транском» видало рахунок-фактуру управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про сплату на 23.12.2016 за послуги автомобіля Renault 15 тн. маніпулятор 1050 грн. (т.1 а.с.24).

23.12.2016 було складено акт демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди, в якому зазначено, що 23.12.2016 року о 08 год. 30 хв. по АДРЕСА_5 виявлено самовільно встановлену тимчасову споруду, на якій розміщено об`яву про знахідку, але до теперішнього часу до виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянського ГУНП України в Запорізькій області будь які особи з цього приводу не звертались. Власник тимчасової споруди не виконав вимоги розділу 9 «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях м. Бердянська». Дану споруду опечатано печаткою міськвиконкому Бердянської міської ради, демонтовано та вивезено на відповідальне зберігання до КП «Міськспецексплуатація» (т.1 а.с.101).

ОСОБА_1 27.12.2016, а також 01.02.2017 зверталась до міського голови м. Бердянська із заявами з приводу повернення без нарахування витрат безпідставно вивезеного адміністративним відділом виконавчого комітету Бердянської міської ради належного їй кіоску (т.1 а.с.16,17), на які отримала відповіді від 19.01.2017 та 27.02.2017, в яких заступник міського голови Плющій І.М. повідомив заявника, що перевіркою встановлено факт порушення ОСОБА_1 «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях м. Бердянська», оскільки в районі будинку АДРЕСА_5 розташовано тимчасова споруда без відповідних документів. Крім того, в зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки від 15.01.2003 №1949 на тимчасовій споруді було розміщено оголошення з попередженням про явку до адміністративного відділу та можливий демонтаж тимчасової споруди у разі неявки. Тимчасова споруда була розташована впритул до паркана будинку АДРЕСА_5 , перебувала в неохайному стані, що значно псувало зовнішній вигляд м. Бердянська. У листі зазначено про підстави та порядок проведення демонтажу тимчасової споруди, та компенсацію витрат за проведені роботи (т.1 а.с.99,100).

Управлінням житлово-комунального господарства видано ОСОБА_1 рахунок-фактуру в якій зазначено, що компенсація за виконанні роботи з демонтажу тимчасової споруди (торгівельний кіоск) складає 1050 грн. (т.1 а.с.102).

Із розрахунків відділу доходів і економічного аналізу та акту №965-20 від 06.05.2014 видно, що ОСОБА_1 нараховувалась орендна плата на підставі договору №1949 за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за 2007,2008,2009,2010,2011,2012,2013,2014 роки (т.1 а.с.31-34).

На підтвердження сплати орендної плати у 2014 році позивач надала суду податкову декларацію з плати за землю (т.1 а.с.42-43).

20.07.2015 Бердянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області прийняла податкове повідомлення-рішення №24047-15 про те, що ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за орендну плату в сумі 536,10 грн., яка згідно квитанції від 25.08.2015 була сплачена позивачем (т.1 а.с.35).

Із наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 приймала заходи для поновлення договору оренди земельної ділянки №1949 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.37-40,44).

З 21.11.2011 року договір оренди землі в передбаченій законом процедурі не поновлено, а тому право на користування земельною ділянкою починаючи з цієї дати, а відповідно і у 2016 році у ОСОБА_1 не було.

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що торговий кіоск було встановлено позивачем у 2003 році відповідно до договору оренди землі від 15.01.2003 та паспорту №3 на відкриття та експлуатацію об`єктів торгівлі, побуту и сфери обслуговування міста Бердянська і на час встановлення тимчасової споруди не було передбачено видачу паспорта прив`язки. За таких обставин відсутні підстави вважати, що спірну тимчасову споруду було встановлено самовільно, а відповідно, що до неї можуть бути застосовані положення Правил щодо процедури демонтажу самовільних тимчасових споруд. Із наданих суду доказів вбачається, що інформація про орендаря земельної ділянки під спірним кіоском була у відповідача і при належній перевірці ці обставини могли бути встановлені, але працівники відповідача формально підійшли до перевірки обставин, які мали суттєве значення для прийняття рішення про примусовий демонтаж тимчасової споруди, а обмежившись тільки службовою запискою від 20.12.2016 до управління містобудування та архітектури і не дочекавшись відповіді 22.12.2016 звернулись до міського голови зі службовою запискою про виділення техніки для демонтажу спірної тимчасової споруди. Крім того, мали місце інші порушення процедури демонтажу ТС, передбачені Правилами та Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд, які вказують на незаконність дій відповідача.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в рамках дотримання процесуальних вимог щодо зміни предмету та підстав позову.

Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 917/1739/17 зазначила, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

22 серпня 2017 року позивачем ОСОБА_2 подано позов до Виконавчого комітету Бердянської міської ради, третя особа ТОВ «Транском» про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу місцевого самоврядування.

Основною вимогою позивача було повернення металевого кіоску, який належить їй на праві власності (витребування майна із чужого незаконного володіння). Підстави позову незаконні дії з боку відповідача.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали 22 вересня 2017 року надано уточнену позовну заяву, яка має аналогічні вимоги, що і первісний позов.

20 лютого 2018 року подано уточнену позовну заяву згідно якої збільшено позовні вимоги. Позивач просив визнати дії виконавчого комітету Бердянської міської ради неправомірними та усунути перешкоди у здійсненні права власності на належний кіоск шляхом зобов`язання відповідача повернути кіоск.

Уточнена позовна заява від 26 березня 2018 року є аналогічною за змістом заяві від 20 лютого 2018 року за винятком суми відшкодування судових витрат.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 червня 2018 року позовні вимоги заявлені 22 серпня 2017 року, 22 вересня 2017 року, 20 лютого 2018 року залишено без розгляду. Таким чином на розгляді залишено позовні вимоги від 26 березня 2018 року.

Після 26 березня 2018 року позивачем вимоги позову не уточнювались.

23 липня 2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено цивільну справі до судового розгляду.

Отже, ухвалою суду у цій справі від 20 червня 2018 року залишено на розгляді останні за редакцією уточнені позовні вимоги, які не були змінені в подальшому, а тому відсутні підстави стверджувати про зміну предмету та підстав позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бердянської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 листопада 2021 року

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: Е.А. Онищенко

Г.С. Подліянова