Справа № 638/85/20
Провадження № 2/638/803/21
РІШЕННЯ

іменем України

22.01.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Штих Т.В.,

за участі секретаря - Овчаренко К.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами,-

встановив:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона додатково витрачає на дитину досить великі суми коштів для придбання ліків, розвиваючи курси. У зв`язку з чим просить стягнути із відповідача витрачені нею коштів, а саме 8027 гривни 99 копійок.

Відзив на позовні вимоги не надано.

У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Вказала, що вона витрачає кошти на розвиток дитини, лікування дитини, турбується та піклується про дитину.

Відповідач заперечував проти позовних вимог. Вказав, що перераховує кошти на утримання дитини.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не можуть бути задавлені, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

При цьому законодавець відніс на розсуд суду визначення чи є ці обставини особливими.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну дитину- сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 2013 року народження у розмірі ј частини його доходу, починаючи з 24 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду виконується, заборгованості по сплаті аліментів судом не встановлено.

Суд зауважує, що якщо позивачка вважає розмір отримуваних аліментів недостатнім, Сімейний Кодекс надає їй можливості для правового вирішення вказаного питання.

У Постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц висловлено наступну правову позицію: « В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність».

Суду не доведено, що позивачка надала належні та допустимі доказів того, що дитина навчається додатково , відвідує курси чи навчається у дитячому клубі. Додані до матеріалів справи копії товарних чеків Дитячого клубу « Смайлик» не є іменними, тобто не свідчать про відвідування саме сином сторін вказаного дитячого клубу. Крім того вказані чеки не містять печаток чи будь яких інших реквізитів, які повинні містити документи про сплату коштів.

Суд вважає, що стороною позивача не надані достатні і допустимі докази, які свідчать про вкрай необхідний та особливий характер таких витрат.

З досліджених судом матеріалів справи суд не вбачає, що позивачка надала належні письмові докази того, що дитина дійсно потребує постійного лікування, а надані суду квитанції сплати за ліки не можуть свідчити про витрати, які викликані особливими обставинами.

Окремо суд зазначає, що позивачем проведено невідповідний розрахунок, тобто не зазначено чому саме таку суму просить стягнути позивач, та з чого виходила позивач вказуючи суму 110053,33 гривні, а потім 8027,99 гривень.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 «Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково».

З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258-263 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами - залишити без задоволення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчий кімнаті.

Повний текст документу виготовлений 26 січня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ІНП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 .

Суддя : Штих Т.В.