К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2021 року місто Київ

справа № 754/15343/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/13722/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Мазур О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Скрипки О.І. від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ "Альфа-Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання договору іпотеки припиненим.

Позов обґрунтовано тим, що 4 травня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_4 , укладено кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С (далі - кредитний договір, основне зобов`язання), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в межах ліміту заборгованості 35 000 доларів США з кінцевим строком повернення 3 травня 2022 року.

В цей же день у забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 030.29-50/258-С, за умовами якого вона передала банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

14 березня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, відповідно до пункту 2 якого сторони домовились, що погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 640 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 14 березня 2016 року, а також у пункті 3 погодили порядок погашення заборгованості.

14 березня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 030.29-50/258-С, відповідно до якого сторони домовились, що предмет іпотеки за іпотечним договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання позичальником ОСОБА_4 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, комісії, неустойки тощо у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як це встановлено в договорі кредиту, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, які внесені на дату укладання цього договору про внесення змін або будуть внесені у майбутньому.

14 березня 2016 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 2 до договору № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди щодо зміни валюти кредиту та переведення суми кредиту 20 390 доларів США, разом з нарахованими процентами в сумі 5 037 доларів США у гривню. Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 686 544 грн. 93 коп. з подальшим обміном у валюту зобов`язання та направленням на погашення наявної на дату укладення цього договору заборгованості за кредитом та нарахованими процентами.

Вказувала, що додаткову угоду до договору іпотеки про внесення змін щодо валюти кредиту сторони не укладали. У зв`язку з видачею нового гривневого кредиту, фактичним погашенням валютного кредиту, який був наданий відповідно до умов кредитного договору, основне зобов`язання, яке забезпечувалося іпотекою, фактично припинилося.

Посилаючись на те, що первинне кредитне зобов`язання між сторонами припинено внаслідок новації, додаткова угода щодо внесення змін до договору іпотеки не укладалася, позивач просила визнати договір іпотеки № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року та договір про внесення до нього змін № 1 припиненими.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що 14 березня 2016 року у договорі про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року сторони погодили, що іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання позичальником зобов`язань за основним договором з урахуванням всіх змін, які внесені на дату укладення додаткової угоди та будуть внесені в майбутньому. Таким чином, зміна валюти кредиту не свідчить про необхідність внесення змін до договору іпотеки, а також припинення основного зобов`язання, а тому іпотека залишається дійсною до моменту його виконанні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність необхідності в укладенні додаткового договору про внесення змін до договору іпотеки в зв`язку зі зміною валюти кредитного зобов`язання, оскільки у договорі іпотеки має бути чітко вказано розмір зобов`язання, яке забезпечується іпотекою.

За змістом договору про внесення змін № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року банк видав ОСОБА_3 новий кредит в розмірі 686 544 грн. 93 коп., за рахунок якого придбав на міжбанківському валютному ринку долари США та погасив заборгованість за кредитом в розмірі 21 030 доларів США та заборгованість по процентам в розмірі 5 037,59 доларів США. Таким чином, заборгованість за основним зобов`язанням у забезпечення якого укладений договір іпотеки погашено у зв`язку з чим іпотеки припинена. В новому зобов`язанні щодо погашення гривневого кредиту забезпечення на підставі договору іпотеки відсутнє. Крім того, згідно меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті НБУ від 7 травня 2015 року допускалась реструктуризація боргу з його переведенням по офіційному курсу НБУ, що в даному випадку не відбулося і свідчить про виникнення нового зобов`язання (новації).

Також на підтвердження своїх доводів скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 609/67/18.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник АТ "Альфа-Банк" - Усікова Л.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 4 травня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_4 , укладено кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в межах ліміту заборгованості 35 000 доларів США з кінцевим строком повернення 3 травня 2022 року.

Відповідно до пункту 1.3 цього договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги сторони укладають в день укладення цього договору з ОСОБА_1 , як майновим поручителем, іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

4 травня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 030.29-50/258-С, відповідно до пункту 1.1. якого позивача передала банку в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним зобов`язанням нерухоме майно, яким є однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

14 березня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, відповідно до пункту 2 якого сторони домовились, що погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 640 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 14 березня 2016 року, а також у пункті 3 погодили порядок погашення заборгованості.

14 березня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 030.29-50/258-С, відповідно до пункту 1 якого сторони домовились внести наступні зміни до опису вимог (основне зобов`язання), які забезпечуються іпотекою, а саме домовились, що предмет іпотеки за іпотечним договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання позичальником ОСОБА_4 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, комісії, неустойки тощо у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як це встановлено в договорі кредиту, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, які внесені на дату укладання цього договору про внесення змін ( в тому числі згідно з договором про внесення змін № 1 від 14 березня 2016 року до договору кредиту про зміну його умов) або будуть внесені у майбутньому. Пунктом 3 цього договору сторони погодили, що інші умови іпотечного договору залишаються без змін (але в будь-якому випадку з урахуванням положень пункту 1 цього договору про внесення змін) і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

14 березня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, відповідно до пунктів 3.1, 3.2 якого сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, а саме змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 20 390 доларів США разом з нарахованими процентами в сумі 5037,59 доларів США в гривню. Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 686 544 грн. 93 коп. Видача кредиту у гривні здійснюється шляхом видачі списання кредитором кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника, відкритого в банку, на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку. На підставі заяви про купівлю іноземної валюти, наданої позичальником, сума виданого кредиту зараховується на окремий аналітичний рахунок з подальшим обміном її у валюту заборгованості за договором кредиту на МВРУ в день надання кредитору вищезазначеної заяви та направляється на погашення наявної на дату укладання цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту за кредитом та нарахованими процентами.

Відповідно до додатку № 1 до цього договору сторони погодили графік погашення заборгованості по травень 2032 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В частині 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язань визначені в статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 6.3. укладеного між сторонами у справі іпотечного договору, цей договір діє до припинення основного зобов`язання.

Зі змісту укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 договору про внесення змін № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року убачається, що сторони дійшли згоди щодо внесення змін до умов кредитування, а саме змінили валюту кредиту та перевели її в гривню. Також сторони зазначили порядок здійснення заміни валюти зобов`язання шляхом видачі кредиту в гривні, купівлі на цю суму валюти та зарахування її в рахунок заборгованості за кредитом та процентами. Також змінено процентну ставку та кінцевий термін повернення коштів.

Встановивши, що укладаючи договір про внесення змін № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року, сторони фактично змінили валюту зобов`язання та передбачили певний порядок здійснення цієї процедури, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що основне зобов`язання за кредитним договором не припинено, оскільки відбулася лише його зміна, а тому відсутні підстави для припинення іпотеки, передбачені Законом України "Про іпотеку".

Посилання у апеляційній скарзі на те, що внаслідок укладення договору про внесення змін № 2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/258-С від 4 травня 2007 року фактично відбулася новація, оскільки зобов`язання за поверненням кредиту у валюті було виконано і з`явилося нове зобов`язання щодо повернення кредиту у гривні відхиляються колегією суддів.

Під новацією слід розуміти заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання. Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має правоприпинювальну природу. Істотними умовами такого договору є: предмет, вказівка на колишнє й нове зобов`язання, яке виникає замість попереднього, яке припиняється.

Умовами здійснення новації є, по-перше, двостороння угода (домовленість), по-друге, дотримання форми такого правочину (новаційного договору), тобто у формі, передбаченій для укладання договору позики (частина 2 статті 1053 ЦК України), а, по-третє - це дійсність первинного зобов`язання. Тобто для новації боргу має бути дійсним і встановленим попереднє зобов`язання.

З угоди на яку посилається позивач (договір про внесення змін № 2) вбачається, що сторони встановили частину кредитного зобов`язання яке є невиконаним та змінили порядок його виконання: валюту зобов`язання, кінцеві строки погашення та внесли інші зміни до Кредитного договору.

В той же час інше положення основного зобов`язання, зокрема, пункт 1.3 кредитного договору, залишилося незмінним, згідно якого в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за цим договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги сторони укладають іпотечний договір з майновим поручителем ОСОБА_1 , який діє до припинення основного зобов`язання (пункт 6.3. договору іпотеки).

Таким чином, зобов`язання зі сплати грошових коштів згідно умов основного договору не припинилися, оскільки укладаючи договір про внесення змін № 2 від 14 березня 2016 року, сторони не обумовлювали припинення первинного зобов`язання, а тому доводи скаржника про здійснення новації є помилковими.

При цьому відсутність внесення відповідних змін до договору іпотеки від 4 травня 2007 року згідно положень статті 17 Закону України "Про іпотеку" не є підставою для припинення іпотеки.

Правова позиція, яка викладена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 609/67/18, та на яку посилається скаржник, не підлягає застосуванню, оскільки правовідносини не є подібними.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року.

Головуючий Судді: