Ухвала

21 січня 2021 року

м. Київ

справа № 296/3911/19

провадження № 61-501ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» від 20 березня 2019 року № 24-к про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді менеджера з адміністративної діяльності ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» з 21 березня 2019 року.

Стягнуто з ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року апеляційну скаргу ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення зазначених вимог.

Стягнуто з ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 березня 2019 року до 18 вересня 2020 року у розмірі 116 062,50 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання судового збору.

У січні 2021 року ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення, та постановити нове судове рішення, про відмову в задоволенні позову.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник визначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 754/8595/17 (провадження № 61-64818св18), від 08 лютого 2018 року у справі № 265/7395/14-ц (провадження № 61-797св17), (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» перебуває в стані економічного спаду, а виконання оскаржуваних судових рішень призведе до зменшення місячного зарплатного фонду підприємства та може призвести до заборгованості по заробітній платі його працівників.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Під час вирішення цього клопотання Верховний Суд взяв до уваги, що заявником не надано доказів виконання оскаржуваних судових рішеннь, а також не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року.

Крім того, зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, зокрема, в частині поновлення на роботі, суперечитиме приписам пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України щодо негайного виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року.

Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу № 296/3911/19.

Відмовити Державному підприємству «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець