Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 Справа №607/18513/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

представника ОСОБА_1 адвоката Боднар Ольги Володимирівни, заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи - ОСОБА_2 , у якому просить видати обмежувальний припис на 6 місяців, яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути йому ОСОБА_1 перешкоди у користуванні майном, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 , що є його приватною власністю, а саме, його одягом, речами, професійною літературою.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2021 року у цивільній справі № 607/2922/21. У шлюбі є двоє малолітніх дітей, 2011 та 2017 років народження. На даний час він заінтересована особа та їх малолітні сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 . Колишня дружина з червня 2021 року стала агресивною по відношенню до нього, почала вимагати, щоб він покинув квартиру і проживав окремо, налаштовує дітей проти нього. 06 червня 2021 року змінила замки у вхідних дверях до квартири. Фактично він позбавлений можливості задовольнити свої елементарні потреби, змінити одяг, користуватися речами домашнього вжитку. 07 червня 2021 року ОСОБА_2 повторно не допускала його до квартири, тому під наглядом працівників поліції 12 червня 2021 року він змінив замки у вхідних дверях помешкання та надав ключі заінтересованій особі. Із відеозапису розмови ОСОБА_2 із працівниками поліції вбачається, що вона вважає, що є єдиною, хто має право на користування квартирою по АДРЕСА_2 . Також, економічне насильство з боку ОСОБА_2 продовжується і надалі. 06 серпня 2021 року коли він хотів забрати із квартири пральну машинку, власність свого батька - ОСОБА_5 , та подароване йому дзеркало, ОСОБА_2 написала заяву у поліцію про викрадення ним вказаних речей. З приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 він звертався із заявами про вчинення нею конфліктів та домашнього насильства 24 серпня 2021 року, 16 серпня 2021 року, 01 вересня 2021 року. У квартирі по АДРЕСА_2 , наявні його особисті речі, одяг, професійні інструменти, цінна професійна медична література, також, речі побуту придбані ним та заінтересованою особою за час подружжя. ОСОБА_2 неодноразово погрожувала викинути усі речі у вікно, а його спроби користуватись своїм майном супроводжувались і супроводжуються конфліктом зі сторони ОСОБА_2 . Заявник вважає, що ОСОБА_2 фактично бажає вижити його із квартири, у якій він має зареєстроване місце проживання та яка є власністю його батька ОСОБА_5 . У провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа № 607/13662/21 за позовом ОСОБА_2 до нього, ОСОБА_1 про зняття його із реєстраційного обліку з місця проживання по АДРЕСА_2 . Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 має намір і у подальшому чинити йому перешкоди у користуванні його майном, що знаходиться у квартирі, неодноразово заявляє про те, що він втратив право користування цим помешканням. На думку заявника це є проявом домашнього економічного насильства. За таких обставин є ризики продовження протиправних дій ОСОБА_2 , а тому з метою захисту його прав вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Боднар О. В., заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити їх, покликаючись на обставини що викладені у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник адвокат Авдєєнко В. В. щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису заперечили з підстав її необґрунтованості. Акцентували увагу суду на тому, що заявником не наведено жодних доказів для підтвердження обставин, що викладені у заяві, не підтверджено фактів вчинення домашнього насильства. За таких обставин просили у задоволенні заяви відмовити.

Суд, заслухавши заявника та його представника, заінтересовану особу а її представника, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке.

07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII)

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Таким чином Законом № 2229-VIII, а також ЦПК України чітко визначено коло суб`єктів, за ініціативою яких можливе застосування механізму обмежувального припису.

Кожен із них безпосередньо постраждав від домашнього насильства, чи насильства за ознакою статі, або ж має право захищати інтереси таких осіб.

Така обставина є очевидною, адже як уже частково зазначено вище, інститут обмежувального припису існує для того аби запобігти та протидіяти домашньому насильству або насильству за ознакою статі.

Ось чому у такій категорії справ основним питанням є визначити чи мало місце домашнє насильство або насильство за ознакою статі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 ст. 13, а також частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду розірваний шлюб від 15 березня 2021 року у цивільній справі № 607/2922/21 за позовною заявою ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , малолітні сини заявника та заінтересованої особи - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані по АДРЕСА_2 .

Власником квартири по АДРЕСА_2 є одноособово ОСОБА_5 , батько заявника ОСОБА_1 .

Між заявником та заінтересованою особою тривалі напружені конфліктні стосунки, у суді наявні декілька цивільних справ із вирішення спорів між заявником та заінтересованою особою, які випливають із сімейних, житлових правовідносин.

Вказане сторонами не заперечувалось.

Заявником не надано належних доказів, які би підтверджували обставини викладені у позовній заяві та факти вчинення заінтересованою особою економічного насильства щодо нього.

Так, із Талону-повідомлення єдиного обліку № 34701 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення ) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 серпня 2021 року вбачається, що заява ОСОБА_1 від 16 серпня 2021 року про те,що його колишня дружина ОСОБА_2 вчиняє конфлікти, домашнє насильство, зареєстрована у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України « Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № 34701.

Із Талону-повідомлення єдиного обліку № 34867 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 серпня 2021 року вбачається, що заява ОСОБА_1 від 17 серпня 2021 року про те, що його колишня дружина ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту нанесла йому тілесні ушкодження, зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № 3486.

Із Талону-повідомлення єдиного обліку № 34867 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 серпня 2021 року вбачається, що заява ОСОБА_1 від 17 серпня 2021 року про те, що його колишня дружина ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту нанесла йому тілесні ушкодження, зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № 3486.

Жодного процесуального рішення по суті розгляду вказаних заяв до суду не надано.

Лише інформація про звернення до органів поліції за відсутності будь-яких інших даних щодо його конкретних обставин, не може слугувати належним доказом у справі.

Таким чином ОСОБА_8 порушено вказані вище вимоги частини 1 ст. 13 та частини 1 ст. 81 ЦПК України і зазначені обставини суд до уваги брати не може у зв`язку з їх недоведеністю.

Так само не містять доказів нам підтвердження вчинення заінтересованою особою ОСОБА_2 економічного насильства щодо ОСОБА_1 і досліджені судом матеріали відеофіксації на СД-диску від 12 червня 2021 року та копії заяви до поліції і письмових пояснень ОСОБА_2 від 06 серпня 2021 року.

Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 стверджує про її та малолітніх синів право на проживання у квартирі по вулиці по АДРЕСА_2 , незважаючи на те, що її власником є батько її колишнього чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .

Так само, не може слугувати підставою для видачі обмежувального припису наявність у провадженні суду цивільної справи за позовом заінтересованої особи до заявника щодо зняття його з реєстрації місця проживання.

Спір щодо користування житловим приміщенням та речами побутового вжитку може бути врегульовано шляхом видачі обмежувального припису за умови доведеності факту економічного насильства.

Однак, на підтвердження факту економічного насильства заявником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а тому у їх відповідності реальним обставинам справи виникають об`єктивні сумніви.

Таким чином, на підтвердження обставин викладених у заяві про видачу обмежувального припису, заявником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, відтак подана заява до задоволення не підлягає.

Керуючись статями 350-2, 350-5, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Реквізити сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка