УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/835/21

провадження № 2/638/2916/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

у с т а н о в и в:

22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини четвертої-п`ятої, восьмої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року - 2270,00 грн.

Ціна позову - 76 000 грн.

Отже, при поданні позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у розмірі (76 000 грн*1%) 7 600 грн.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі (7600 грн - 908 грн) 6692 грн.

Судовий збір перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України https://court.gov.ua/affairs/sudytax/ :

Отримувач ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN) UA0020653

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дзержинський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з частиною сьомою статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті131-1та статті131-2 цієї Конституції виключно прокурорами та адвокатами, зокрема, у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже, з 01 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися виключно адвокатами.

Частинами першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Статтею 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Статтею 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина шоста статті 19 ЦПК України).

Позовна заява підписана представником за довіреністю ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ціна позову становить 760 000 грн, відтак справа, відповідно до вимог закону не може бути віднесена до категорії малозначних, отже представником у даній справі в суді може бути лише адвокат.

Однак, до позовної заяви не додано та матеріали справи не містять документів на підтвердження того, що представник є адвокатом, зокрема належним чином засвідченої в установленому законом порядку копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною першою, п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас суд зауважує, що під час перевірки копій документів слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справа № 160/7887/18 (провадження № К/9901/8838/19).

Однак, документи, які додані позивачем до позовної заяви, а саме: копія договору купівлі-продажу від 05 липня 2004 року; копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2012 року; копія договору дарування від 20 грудня 2012 року; копія пропозиції-повідомлення про продаж 48/100 частки; копія технічного паспорту; копія інформаційної довідки; копія витягу з Єдиного державного реєстру речових прав, довіреність, а також документи, які додані до копії позовної заяви для відповідача, належним чином у встановленому законом порядку не засвідчені.

Крім того, відповідно до зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що право власності на 52/100 частини житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 27, 8 кв. м. , загальною площею 44,7 кв. м., житлового будинку з прибудовами літ. «И-2», житловою площею 105, 5 кв. м., загальною площею 151, 9 кв. м., сараю літери «З», замощення № І-ІY, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20 грудня 2012 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Єніною Л.В. за реєстровим № 3089.

Іншим співвласником є ОСОБА_2 , якій належить 48/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А-1», загальною площею 99,5 кв. м., житловою площею 61,7 кв. м., літ. «И-2», загальною площею 97, 1 кв.м., житловою площею 71,6 кв. м. на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року у справі № 638/11783/14-ц та постанови Харківського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач вказує на те, що сторони є співвласниками часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 52/100 - є ОСОБА_1 ; 48/100 - ОСОБА_2 .

Разом із цим, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «И-2» з терасою літ. «и-1» та прибудовою літ. «И», загальною площею 151, 9 кв. м., житловою площею 105, 5 кв. м.

Враховуючи зазначені в позові фактичні обставини, є незрозумілим, що саме є предметом спору, тобто яке саме право власності потребує захисту та не визнається відповідачем, на житловий будинок в цілому чи на його частину та на яку саме, у зв`язку із чим необхідно уточнити позовні вимоги та надати суду уточнену позовну заяву відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме - подання до суду документу, що підтверджує додаткову сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статей 175, 177 ЦПК України, та її копій відповідно до кількості учасників справи; належним чином засвідчених у установленому законом порядку копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; належним чином засвідчених у установленому законом порядку всіх документів, які додані позивачем до позовної заяви, а також документів, які додані до копії позовної заяви для відповідача.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху для виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.М. Яковлева