У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Лещенко О. В., розглянувши заяву Управляючого муніципального комунального підприємства - 1 про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшла заява Управляючого муніципального комунального підприємства - 1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 4326,08 грн. та 227,00 грн. судового збору.

25.10.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Лещенко О.В.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Відповідно до ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (виключна підсудність).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса знаходиться за межами територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва та відноситься до юрисдикції Бориспільського районного суду Київської області.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів/заяв, що виникають з приводу нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів та заяв з приводу нерухомого майна стосовно будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з управління багатоквартирним будинком. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Вищевказані висновки підтверджуються постановою від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суду.

З огляду на наведене дана справа не підсудна Подільському районному суду міста Києва та підлягає передачі Бориспільському районного суду Київської області, до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 30 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної заяви за місцем знаходження нерухомого майна.

Також Подільський районний суд міста Києва бере до уваги, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч.2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 160, 162, 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Управляючого муніципального комунального підприємства - 1 про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у видачі наказу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Лещенко