Ширяївський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Тарасенко М.С.,

секретаря судового засідання Шевчук Г.С.,

розглянувши подання заступника начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло подання заступника начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у Ширяївському відділі державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні знаходяться виконавчі листи № 523/13793/20 видані 05.08.2021 року Ширяївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором позики в розмірі 600,00 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом Національного Банку України складає 16713,48 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень та судового збору в сумі 840,80 гривень.

09.09.2021 року заступником начальника відділу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. В добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані. Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, однак станом на подачу подання до суду боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документа, у зв`язку з чим державний виконавець звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Представник Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 статті 441 ЦПК України таке подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання за наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Ширяївському відділі державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходяться виконавчі листи № 523/13793/20 видані 05.08.2021 року Ширяївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором позики в розмірі 600,00 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом Національного Банку України складає 16713,48 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень та судового збору в сумі 840,80 гривень.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

09.09.2021 року заступником начальника відділу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку, зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

09.09.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику та винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно даних відповідей Пенсійного фонду № , № боржник ніде працює, на обліку не перебуває та пенсію не отримує, дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби також відсутні, що підтверджується довідкою № 113662119 від 09.09.2021 року. Згідно відповіді Державної податкової служби № 113662121 від 09.09.2021 року у банках та фінансових установах відсутні відкриті рахунки належні ОСОБА_1

07.10.2021 року зроблено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ДМС України в Одеській області та Ширяївського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо місце реєстрації, паспортних даних та відомостей про видачу документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно відповіді Ширяївського сектору ТУ ДМС від 01.11.2021 року № 51/48- /5148.1-21, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 16.05.2016 року, орган що видав 5101.

09.09.2021 року за вих. № 12995, 08.10.2021 року за вих. №14811 та 01.11.2021 року за вих. № 15794 боржнику надіслано виклики державного виконавця, проте боржник до відділу ДВС жодного разу не з`явився.

Державним виконавцем здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника АДРЕСА_1 встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, точна адреса місцезнаходження боржника не відома, про що складений відповідний акт державного виконавця від 01.11.2021 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Так, згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань, а також ухилення від виконання зобов`язань, покладених на громадянина судовим рішенням.

Як вбачається із вимог вищевказаного закону зазначені обставини мають бути у їх сукупності.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вказане узгоджується із Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, за якою подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням повинно містити, зокрема, докази підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З огляду на зазначене вище, саме на виконавця покладено обов`язок доказування ухилення від виконання зобов`язання.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. («Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного Суду України від 01.02.2013 року).

Як вбачається із висновків Верховного Суду України, зроблених на підставі вищевказаних вимог закону та судової практики розгляду спірного питання особа може бути обмежена у праві виїзду за межі держави за наявності доведеності суду: факту невиконаного зобов`язання за рішенням суду; об`єктивно наявного факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду; наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Судом під час розгляду подання не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, оскільки в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та взагалі знає про її існування, а також, що боржник отримав виклик державного виконавця і свідомо ухилився від явки до ДВС.

Докази, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього в матеріалах подання відсутні.

Лише факт невиконання боржником самостійно зобов`язань (наявність встановленого судом неврегульованого зобов`язання) не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених зобов`язань та про намір боржника вибути за межі України з цією метою.

Крім того, наміру боржника вибути за межі України задля ухилення від виконання зобов`язання також з матеріалів справи не вбачається.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що Ширяївським відділом державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Ширяївського відділу державної виконачої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя М. Тарасенко