справа № 754/2826/16 головуючий у суді І інстанції - Галась І.А.
провадження № 22-ц/824/2409/2021 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 057-2008-1748 від 29 травня 2008 року у розмірі 41 818,57 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 зазначену заборгованість; стягнути з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_1 зазначену заборгованість.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року позовну заяву АТ «Універсал Банк» залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк»просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ним подано позовну заяву майнового характеру та сплачено судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Крім того, банк просив стягнути заборгованість з відповідачів у солідарному порядку. Солідарне стягнення заборгованості з боржників передбачає стягнення боргу з будь-кого, а не з кожного боржника, тобто, в даному випадку солідарне стягнення є однією вимогою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 вказує на те, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України та не містить посилань на підстави апеляційного оскарження, визначені ч. 1 ст. 379 ЦПК України. У позовній заяві позивач просив суд стягнути суму заборгованості тричі окремо з кожного відповідача по справі. Законом передбачено право позивача звертатися за стягненням заборгованості до кожного боржника окремо. Умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Представник відповідача посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 та постанову Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та дійшов висновку про наявність відповідних підстав для прийняття зазначеного рішення.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено,що провадження у справі відкрито 11 березня 2016 року. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, було частково задоволено клопотання представника відповідачів. Встановлено позивачу строк для надання підтвердження повноважень представника позивача на звернення до суду та підтвердження оплати судового збору в частині двох (з трьох) заявлених вимог майнового характеру.

На виконання вимог ухвали суду 03 січня 2020 року до суду представником позивача ОСОБА_5 подано документи на підтвердження повноважень ОСОБА_6 . У поданій заяві представник позивача зазначила, що заявлені АТ «Універсал Банк» три майнові вимоги до трьох різних відповідачів є по суті вимогою про солідарне стягнення коштів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ст. вимог ст. 121 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент звернення до суду з позовом) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Такі ж положення містить стаття 185 ЦПК України (в редакції, що діяла на 23 грудня 2019 року, тобто, день постановлення судом протокольної ухвали).

Так, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З системного аналізу зазначених норм закону вбачається, що ухвала про залишення позовної заяви без руху оформлюється окремим процесуальним документом та у відповідності до ст. 260 ЦПК України має містити, зокрема, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків про невідповідність заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Також у даному випадку ухвала має містити точну суму судового збору, яку, на думку суду, повинен доплатити позивач. Крім того, зазначена ухвала у спосіб, встановлений для вручення судових повісток, повинна була бути вручена позивачу, у якого після такого вручення з наступного дня розпочинається відлік встановленого судом строку на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а саме ухвали про залишення позовної заяви без руху у вигляду окремого процесуального документа не постановив, зазначену ухвалу позивачу не вручив, точну суму судового збору, яку, на думку суду, необхідно доплатити не визначив.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про не усунення позивачем недоліків позовної заяви у визначений судом строк не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, суд не звернув уваги, що строк на усунення недоліків позовної заяви для позивача встановлений законом саме з моменту вручення ухвали, а, відтак, суд позбавлений права визначати інший момент початку відліку зазначеного строку.

У відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Залишаючи позовну заяву без руху у спосіб, що не передбачений чинним ЦПК України та в послідуючому залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції також не звернув уваги, що справа розглядається судом з 29 лютого 2016 року, що є порушенням розумного строку в розумінні ст. 6 Конвенції.

Враховуючи, що зазначена позовна заява була прийнята судом до розгляду, розглядалась судом більше трьох років, апеляційний суд вважає, що залишення позовної заяви без розгляду при таких обставинах є порушення права позивача на доступ до правосуддя, оскільки унеможливить судовий захист прав позивача у разі повторного звернення до суду через порушення строків позовної давності.

За таких обставин, суд першої інстанції, навіть вважаючи, що позивач сплатив судовий збір в невірному розмірі, на що суд мав би відреагувати ще при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, тобто, 11 березня 2016 року, не позбавлений можливості розподілити судові витрати рішенням суду за наслідками розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22 січня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.