Постанова

Іменем України

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 357/11023/18

провадження № 61-18258св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач -товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші»,

відповідачі -ОСОБА_1 , товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлана Василівна, державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» - адвоката Танцюри Юлії Борисівни на постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Іванової І. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 рокутовариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ «Матюші») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С. В., державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про визнання договору оренди землі недійсним.

ТОВ «Матюші» просило: визнати недійсним вчинений односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди від 20 серпня

2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 від 26 грудня 2017 року; скасувати рішення державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук С. В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39021170 від 28 грудня 2017 11:50:41; визнати недійсним договір оренди землі від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 0,5157 га з кадастровим номером :01:009:0067; скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39846891 від 23 лютого 2018 17:01:36.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2019 року позов ТОВ «Матюші» задоволено.

Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди від 20 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Матюші», оформлений повідомленням від

26 грудня 2017 року.

Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С. В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер : 39021170 від 28 грудня 2017 року.

Визнано недійсним договір оренди землі від 29 грудня 2017 року № 506, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0067.

Скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39846891 від 23 лютого 2018 року 17:01:36.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав», державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» судові витрати по справі в сумі 34 418,32 грн (по 8 604, 58 грн із кожного відповідача).

Суд першої інстанції визнав позовні вимоги обґрунтованими та стягнув із відповідачів на користь ТОВ «Матюші» судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 34 418,32 грн, з яких витрати на професійну правничу допомогу відповідно до платіжного доручення від 15 серпня 2018 року становлять 26 489,32 грн. Суд вважав, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджено належними доказами.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ТДВ «Шамраївський цукровий завод» задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про судові витрати змінено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав», комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» судові витрати по справі у розмірі 12 000 грн (по

3 000 грн із кожного відповідача).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав», комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн (по 2 000 грн із кожного відповідача).

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, проте визнав помилковим висновок цього суду про стягнення

з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу

в розмірі 26 489,32 грн. Вважав, що визначений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогує завищеним, належним чином не обґрунтованим та становить надмірний тягар для відповідачів, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 , 1959 року народження, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Наявні в матеріалах справи документи, а саме: договір про надання правової допомоги, укладений 07 серпня 2017 року між ТОВ «Матюші» та адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІГАЛ»; додаткова угода від 02 серпня

2018 року № 61 до цього договору, якою визначено розмір винагороди адвокатського об`єднання - сума, що за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку на оплату еквівалентна 840 євро; рахунок на оплату від 02 серпня 2018 року; платіжне доручення від 15 серпня 2018 року на суму

26 489,32 грн; детальний опис робіт, в якому не зазначено витрачений час на вказані роботи та відсутня деталізація вартості цих послуг, - апеляційний суд не визнав підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному представником позивача розмірі. Послуги з професійної правничої допомоги надавалися позивачу двома адвокатами, які займалися вивченням цієї справи та інших справ з аналогічним предметом позову по представництву ТОВ «Матюші», де відповідачами є інші фізичні особи, власники земельних ділянок, тобто вони фактично виконували одну і ту ж саму роботу, при цьому як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень по аналогічним справам у кількості більш, ніж 50, і в кожній такій справі заявлені до стягнення аналогічні адвокатські витрати.

Враховуючи вказані обставини, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір зазначених витрат та стягнути з відповідачів на користь позивача 12 000 грн судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку

з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд виходив

з аналогічних підстав і вважав визначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу 18 125,72 грн завищеним, таким, що становить надмірний тягар для відповідачів. Виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, суд визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції 8 000 грн.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2019 року ТОВ «Матюші» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і неврахування апеляційним судом усіх наявних

у матеріалах справи доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення питання про судові витрати в суді першої інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині, а також скасувати цю постанову в частині розподілу судових витрат в апеляційному суді й ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» на користь ТОВ «Матюші» судові витрати у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 18 125,72 грн (по 4 531,43 грн з кожного відповідача).

Для зменшення судом витрат на правничу допомогу відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України необхідні наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру цих витрат та доведення цієї стороною їх неспівмірності, тощо. Апеляційний суд ці вимоги процесуального закону порушив, оскільки іншими учасниками відповідне клопотання не заявлялося.

Апеляційний суд помилково вказав про документальну недоведеність позивачем розміру судових витрат, а також про необхідність врахування пояснення ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо ненадання представником позивача акта приймання-передачі наданих послуг, оскільки суду надано всі необхідні докази на підтвердження фактичної оплати винагороди.

Судом апеляційної інстанції не надано оцінку тій обставині, що обчислення вартості послуг професійної правничої допомоги може здійснюватися

у фіксованому розмірі адвокатського гонорару, який передбачає загальну вартість послуг адвоката за повний об`єм робіт. Так, визначений у додатковій угоді від 02 серпня 2018 фіксований розмір вартості послуг з надання правової допомоги передбачав здійснення представниками ТОВ «Матюші» всіх необхідних процесуальних дій з метою належного захисту інтересів позивача і не змінювався при збільшенні кількості годин, витрачених адвокатами в процесі виконання своїх обов`язків. Суд апеляційної інстанції належним чином не обґрунтував, у чому саме полягає неспівмірність зазначеної суми винагороди при розгляді даної справи

у суді першої інстанції, безпідставно проігноровано зміст детального опису робіт та не правильно визначено час, витрачений на підготовку документів

у апеляційному суді.

Постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в частині вирішення питання про судові витрати ТОВ «Матюші» на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанції, а тому в іншій частині судові рішення

в касаційному порядку не переглядаються.

Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

У серпні 2020 року справу передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині першій статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п?ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань

у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. […] Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду

у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного судувід 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 вказано, що «суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені

і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12350 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним».

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції позивач надав договір про надання правової допомоги від 07 серпня 2017 року, укладений між ТОВ «Матюші» та Адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІГАЛ», додаткову угода до Договору від 07 серпня 2017 року, якою визначено розмір винагороди об`єднання - грошова сума еквівалентна 840 Євро, рахунок на оплату № 210 від 02 серпня 2018 року, платіжне доручення від

15 серпня 2018 року на суму 26 489,32 грн., детальний опис робіт, в якому не зазначено витрачений час на вказані роботи та без деталізації вартості цих послуг.

За змістом пунктів 1, 2 додаткової угоди від 02 серпня 2018 року № 61 до договору про надання правової допомоги за надання адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІГАЛ» правової допомоги позивачу, а саме за: аналіз наданих клієнтом (позивачем) документів, збір доказів, підготовку і подання до суду позовної заяви, підготовку процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, вчинення інших дій, необхідних для надання клієнту правової допомоги, - визначено винагороду у сумі, що за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку на оплату еквівалентна 840 євро. І зазначений об`єм роботи не є виключним.

Сторони погодили, що за правничу допомогу клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у фіксованому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач надав докази на підтвердження понесених витрати на професійну правничу допомогу адвокатів Адвокатського об`єднання «ЕВЕРЛИГАЛ» у розмірі 18 125,72 грн, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, які просив покласти на відповідачів.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 17 квітня 2019 року № 04/17-3 адвокатське об`єднання надавало позивачу правову допомогу під час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з рахунком на оплату від 17 квітня 2019 року, платіжним дорученням від

18 квітня 2019 року № 298, проведеним банком 19 квітня 2019 року, детальним описом робіт (наданих послуг) та здійснених витрат в процесі надання правничої допомоги від 11 липня 2019 року, розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становив 18 125,72 грн.

За таких обставин та враховуючи відсутність у справі заперечень щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги у суді першої інстанції, а також встановлення в додатковій угоді фіксованого розміру винагороди за надання правової допомоги за всю роботу, пов?язану

з представництвом інтересів позивача під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, апеляційний суд помилково зменшив судові витрати позивача.

Крім того, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про судові витрати включало і витрати позивача на сплату судового збору в сумі 7 929,00 грн, висновків щодо підстав зміни якого в цій частині апеляційний суд не зробив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати

в частині зміни рішення суду першої інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, та змінити в частині розподілу витрат позивача на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 141, 400, 412, 413, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати скасувати і залишити в силі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2019 року в цій частині.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року в частині вирішення питання про судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, змінити, виклавши абзац п`ятий її резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав», комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» судові витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 18 125,72 грн, тобто з кожного по 4 531,43 грн».

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року в скасованій та зміненій частинах втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов