Справа № 725/356/21
УХВАЛА

26.01.2021 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме: заборонити ОСОБА_2 вчиняти або організовувати в будь-якій формі доступ до будинковолодіння по АДРЕСА_1 та/або входити на територію і в приміщення цього будинковолодіння без дозволу власника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказувала, що їй на підставі договору дарування житлового будинку серії НМР 178146 від 29.12.2020 року за реєстровим номером 3821 на праві приватної власності належить житловий будинок (котедж), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , який був зареєстрований як член сім`ї попереднього власника. На даний час, вона як власник не має можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю й відповідно звернулася до ОСОБА_2 з приводу добровільного зняття з реєстраційного обліку. Однак, останній добровільно знятися з реєстрації категорично відмовляється, натомість перешкоджає їй в користуванні вищевказаним нерухомим майном шляхом вчинення активних та цілеспрямованих дій задля проникнення в її житло без дозволу власника тощо, в наслідок чого вона змушена цілодобово охороняти своє житло та майно від його нападів, а не займатись повсякденним особистим життям, на підтвердження чого в неї наявні відеозаписи. Також зазначала, що ОСОБА_2 у вищевказаному будинку не проживає, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . Зважаючи на вищевикладене, просила заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, частково дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, статтею 150 ЦПК України визначено перелік способів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема шляхом встановлення заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3); захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (пункт 4); ціну позову, про забезпечення якого просить заявник (пункт 5); інші відомості, потрібні для забезпечення позову (пункт 7).

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, в обґрунтування необхідності забезпечення позову заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 перешкоджає їй в користуванні вищевказаним нерухомим майном шляхом вчинення активних та цілеспрямованих дій задля проникнення в її житло без дозволу власника тощо, в наслідок чого вона змушена цілодобово охороняти своє житло та майно від його нападів, а не займатись повсякденним особистим життям, на підтвердження чого в неї наявні відеозаписи, які вона додає до заяви.

Разом з тим, у порушення п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявницею не додано до заяви відповідних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 перешкод у користуванні нерухомим майном, що належить їй на праві власності, зокрема відповідного відеозапису, на який вона посилається у заяві, а також не наведено обґрунтованих даних на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи характер спірних правовідносин, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, як убачається зі змісту поданої заяви, відповідач значиться зареєстрованим у будинку по АДРЕСА_1 й відповідно на час вирішення судом питання про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, зокрема вчиняти або організовувати в будь-якій формі доступ до будинковолодіння по АДРЕСА_1 та/або входити на територію і в приміщення цього будинковолодіння без дозволу власника ОСОБА_1 , питання щодо визнання його втратившим права користування цим житлом не вирішено й відповідно позивачем не наведено належних доказів на підтвердження того, що спірний будинок не є єдиним місцем проживання відповідача та останній дійсно проживає за іншою адресою ( АДРЕСА_2 ).

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову суд виходить з того, що заявником не наведено належних та обґрунтованих доказів на підтвердження своїх посилань у заяві, а також доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити ОСОБА_2 вчиняти або організовувати в будь-якій формі доступ до будинковолодіння по АДРЕСА_1 та/або входити на територію і в приміщення цього будинковолодіння без дозволу власника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 149,150,153, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.