ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8167/21
провадження № 2/753/6214/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання належним чином засвідчених копій письмових доказів, які додані до позовної заяви; копії позовної заяви для відповідача.

Від позивача 16 липня 2021 до суду заява про усунення недоліків.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, суд встановив, що вимоги ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року виконані не в повному обсязі, а саме позивачем не подано копії позовної заяви для відповідача.

Конституційний Суд України у рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7, а саме: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (пп. 12 п. D).»

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення зазначених норм, позивачем подано до суду позовну заяву лише в одному примірнику для суду, не додано копію позовної заяви для відповідача.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, зазначений в ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали

2. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Якусик