У Х В А Л А

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 666/6434/14-ц

провадження № 61-5635ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні приватною власністю,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року в частині оскарження зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Управління Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні приватною власністю відмовлено.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу в частині оскарження ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції про заміну сторін у справі їхніми правонаступниками, залишено без руху, а заявникунадано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн. Для усунення зазначеного вище недоліку надано строк, а також попереджено про наслідки невиконання ухвали.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ухвалу Верховного Суду від 16 квітня 2020 року надіслано заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку, за трек-номером 383, проте повернулась 24 квітня 2020 року на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням строку зберігання».

У липні 2020 року ухвалу Верховного Суду від 16 квітня 2020 року повторно надіслано заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку, за ідентифікатором поштового відділення № 497, проте повторно повернулась 15 вересня 2020 року на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

До Верховного Суду заява про зміну місця проживання або місцезнаходження не надходила.

Надіславши ОСОБА_1 ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, суд касаційної інстанції врахував, що відомості про інші адреси для листування у матеріалах провадження відсутні.

Ухвала Верховного Суду від 16 квітня 2020 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону № 540-IX розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі -Закон № 731-IX), яким внесено зміни, в тому числі до ЦПК України.

Цим Законом законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжено на строк дії карантину Законом № 540-ІХ. Пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» ЦПК України України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом № 731-IX закінчився 06 серпня 2020 року.

Станом на 25 січня 2021 року заявниця вказані в ухвалі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року недоліки не усунула, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження будь-яких матеріалів від ОСОБА_1 , заявниця надіслану їй поштою кореспонденцію не отримує.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Чірікоста і Віола проти Італії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні приватною власністю визнати неподаною та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник