печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі - Проскурні А.Г.

справа № 757/24848/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа №757/24848/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову вказано, що з 10.07.2004 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім`ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв`язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року відкрито провадження у цивільній справі №757/24848/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання.

Позивачкаа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач в судове засідання з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2004 року між громадянами, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 280.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

З положень статті 12 Конвенції вбачається, що чоловік і жінка, які досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом сторін і жінки є право на розірвання шлюбу, з урахуванням статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 21, 24, 105, 110-112 СК України, ст. 12, 141, 81, 263-264, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений та зареєстрований, 10.07.2004 року між громадянами, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 280 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 18.01.2021 року.

Суддя О.М. Соколов