УХВАЛА

21 січня 2021 року

м. Київ

справа № 210/845/16-ц

провадження № 61-98ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М. А. задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2007 року № 76/в станом на 18 січня 2016 року в розмірі 477 566,40 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 14 390 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18 січня 2016 року складає 350 828,20 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 7 872,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18 січня 2016 року складає 107 068,30 грн; штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 19 669,92 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залучено до участі у справі ТОВ «Схід Фінанс», як правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Схід Фінанс» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Схід Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Схід Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2007 року № 76/в станом на 22 січня 2016 року в розмірі 457 896, 50 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 14 390 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18 січня 2016 року складає 350 828, 20 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 7 872,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18 січня 2016 року складає 107 068, 30 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року за нововиявленими обставинами. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залишено в силі.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію постанови апеляційного суду ним не отримано та з її змістом ознайомився в електронній формі 01 грудня 2020 року. Заявник декілька раз звертався до апеляційного суду з проханням надіслати йому копію оскаржуваної постанови, проте апеляційний суд запропонував йому самостійно забрати її, оскільки відсутні кошти на поштові послуги.

Проте, наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки на підтвердження вказаних обставин заявником не надано належних доказів.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику необхіднонадати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Крім того, заявником у касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У зв`язку з чим, заявнику необхідно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену касаційну скаргу з її копіями відповідно до кількості учасників справи.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш