Справа № 583/4273/20
26 січня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Яценко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
25.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідачці ОСОБА_1 15.12.2020 вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в матеріалах справи мається письмове повідомлення (а.с. 66,67).
Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву не скористалась, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідачки про розгляд її справи.
У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена в установленому законом порядку.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 16.03.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 13).
З наданої позивачем виписки з карти вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами, здійснювала платежі у рахунок погашення заборгованості, тобто вчиняла дії, що свідчать про її згоду з умовами кредитного договору (а.с. 48-53).
Згідно укладеного кредитного договору б/н ОСОБА_1 надані кредитні картки: 06.09.2012 № НОМЕР_1 з терміном дії 10/15; 28.06.2015 № НОМЕР_2 з терміном дії 06/19, що підтверджується довідкою, наданою позивачем (а.с.12).
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 слідує, що 06.09.2012 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , 06.09.2012 на картковий рахунок встановлено кредитний ліміт 300,00 грн.; 29.11.2012 кредитний ліміт збільшено до 1500,00 грн.; 25.08.2013 кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн.; 15.11.2018 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с. 11).
Позивач просив стягнути нараховану суму заборгованості за кредитом.
Враховуючи, що відповідачка отримала копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви з доданими документами, не спростувала доданий позивачем розрахунок заборгованості, тому суд бере вказаний розрахунок до уваги.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачкою не підписані (а. с. 14-38).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Судом встановлено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правили надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.03.2011 шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою позивач дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».
Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення нарахованої суми пені за порушення зобов`язань по кредитному договору слід відмовити.
Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача відсотків в розмірі 1219,36 грн, нарахованих згідно зі статтею 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України вбачається, що банком взято для розрахунку такої заборгованості процентну ставку 86,4 % за період з 01.10.2019 по 31.07.2020.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.03.2011, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину договору.
При цьому, матеріали справи, які були представлені банком і досліджені судом не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами згідно ст. 625 ЦК України.
Крім того, вказані документи позивача належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) та на що вказує і сам банк із 01.03.2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків.
Тому, в даному випадку, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про узгодження запропонованих відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами згідно ст. 625 ЦК України, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, в редакції на час укладення сторонами кредитного договору, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною..
Проте, сторонами кредитного договору у анкеті-заяві не погоджені умови збільшеної відсоткової ставки у розмірі 86,4% та 84 % та в матеріалах справи відсутні належні докази про письмове повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова збільшена процентна ставка.
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з підстав, наведених вище.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також з врахуванням вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
В даному випадку, виходячи з наданого банком розрахунку заборгованості, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 3393,91 грн.
Разом з тим, доводи позивача в частині стягнення з відповідача пені, суд вважає необґрунтованими, оскільки при їх нарахуванні банк посилається на Умови та правила надання банківських послуг, які, проте, не містять підпису відповідачки, що свідчить про відсутність узгодження між сторонами даного питання, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачки перед Банком у сумі 3393,91 грн, які і підлягають стягненню з останньої на користь АТ КБ «ПриватБанк».
Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (31,62 % від 2102 гривні 00 копійок) в розмірі 664,65 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 10-12, 13, 76-81, 85, 100, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 16.03.2011 в сумі 3 393 (три тисячі триста дев`яносто три) гривні 91 копійку.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» сплачену суму судового збору в розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) гривні 65 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , місце знаходження : Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко