Справа № 522/1097/21
Провадження № 2-о/522/110/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в частині вимог

26 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження за матеріалами заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 6/200 частин житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , видане 18 листопада 1998 року П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, дійсно належить йому, а також зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести відповідні зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно у зв`язку із встановленням факту належності йому зазначеного правовстановлюючого документа.

Свою заяву обґрунтовує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою 18 листопада 1998 року, на праві спільної часткової власності належить 6/200 частин житлового будинку під АДРЕСА_1 . При видачі свідоцтва про право на спадщину, через неправильність перекладу була допущена помилка у написанні його прізвища, а саме замість правильного « ОСОБА_2 », зазначено « ОСОБА_3 », у зв`язку з чим виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, виданим на його ім`я, що перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Зазначає, що в позасудовому порядку усунути помилку у написанні прізвища неможливо, оскільки П`ята Одеська державна нотаріальна контора припинена, що підтверджується відповідним записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дослідивши доводи заявника та матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно з наступних підстав.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Зі змісту поданої заяви слідує, що ОСОБА_1 просить зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно, проте питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вимоги заявника щодо зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 258, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення в частині вимог про зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради внести зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. Ю. Федчишена