Провадження № 2/161/3139/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шолом С.І.

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - відповідач) про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 серпня 2020 року у с. Підгайці Луцького району Волинської області сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль Mercedes-Benz, НОМЕР_1 .

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року винуватим у цій ДТП визнано ОСОБА_2 , цивільно правова відповідальність якого була застрахована у відповідача.

Звернувшись до відповідача, позивач отримав страхове відшкодування у загальному розмірі 40 686,44 грн.

Позивач вказує, що фактичний розмір завданої шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, яке він вважає заниженим, у зв`язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь 41 182,46 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа своїх пояснень на позов не надав, в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.08.2020 року близько о 10.15 год., керуючи автомобілем марки «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_2 в по вул. Об`їзна в с. Підгайці Луцького району проявив безпечність, не стежив за дорожньою обстановкою, при цьому здійснюючи поворот (маневр) до магазину, що розташований по вул. Сільська, 2, виїхав на смугу зустрічного руху та не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року №161/161/15003/20 винуватим у цій ДТП визнано ОСОБА_2 , цивільно правова відповідальність якого була застрахована у відповідача.

Звернувшись до відповідача, позивач отримав страхове відшкодування у загальному розмірі 40 686,44 грн..

Згідно договору №101 від 26 грудня 2020 року, акту приймання-передачі автомобіля від 26 грудня 2020 року, рахунку-фактуру №101 від 26 грудня 2020 року, акту виконаних робіт від 03 березня 2021 року №101, які укладені між позивачем та ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонтних робіт стосовно автомобіля «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 81 868,90 грн. без ПДВ.

Доказів того, що ФОП ОСОБА_3 , яка виконувала ремонті роботи автомобіля, є платником ПДВ, сторона позивача суду не надала.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, страхова виплата потерпілому у відносинах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплачується виключно з врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Також, п.36.6 ст.36 цього ж Закону передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як слідує зі змісту позову, страхова виплата була виплачена відповідачем:

1) з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля потерпілого, який є 1993 року випуску, як це передбачено ст.29 Закону;

2) за вирахування суми ПДВ, оскільки виплата здійснювалася безпосередньо на рахунок потерпілого, як це передбачено п.36.2 ст.36 Закону;

3) за вирахування франшизи, як це передбачено п.36.6 ст.36 Закону.

Саме у зв`язку з цим, на переконання суду, страхова виплата була зменшена з 64 200,00 грн., як це було вказано позивачем у заяві про виплату страхового відшкодування, до 40 686,44 грн.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідач здійснив розрахунок суми страхового відшкодування з використанням невірних коефіцієнтів фізичного зносу автомобіля, зокрема відповідний висновок судової експертизи, або звіт про оцінку, виготовлений в порядку Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Також позивач не довів суду, що відповідач невірно визначив суму отримуваного ПДВ, або суму франшизи. Доказів того, що позивач здійснив ремонт транспортного засобу у виконавця робіт - платника ПДВ, а також подав відповідні докази страховику для відшкодування йому сум ПДВ, як це передбачено п.36.2 ст.36 Закону, матеріали справи також не містять.

Суд зауважує, що відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Це означає, що у разі недостатності суми страхового відшкодування, позивач не позбавлений права, на підставі ст.1194 ЦК України, звернутися з вимогами до особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а саме стягнення страхового відшкодування зі страховика.

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачем у справі є Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», м. Київ, вул. Кирилівська,4, .

Повний текст рішення складений та підписаний 23 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк