Справа № 571/1866/20
Провадження № 2/571/122/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року смт. Рокитне

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., за участю секретаря судового засідання Колодич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 571/1866/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати укладений між ними шлюб.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 червня 2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . В шлюбі у них народилося троє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після народження молодшої дочки, вони з чоловіком перестали розуміти один одного, у кожного з них сформувалися свої інтереси, власне бачення майбутнього. Разом жити стало неможливо. Протягом останніх років, коли склалися напруженні стосунки з чоловіком, ніхто з них не зробив кроків для залагодження їхнього подружнього життя з метою збереження їхньої сім`ї. За вказаних вище обставин вважає, що їхня сім`я існує формально, а тому її подальше збереження є неможливе і недоцільне Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 06 січня 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, письмовою заявою визнав позовні вимоги.

Клопотання сторін про розгялд справи у їх відсутність судом задоволено.

Жодна з сторін не вказала про наявність намірів щодо примирення та доцільність збереження сімейних відносин. Натомість, у своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу.

Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Томашгородською селищною радою Рокитнівського району Рівненської області шлюбі з 07 червня 2007 року, актовий запис №9.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 09 жовтня 2007 року, серії НОМЕР_3 від 11 лютого 2010 року, серії НОМЕР_4 від 23 грудня 2011 року встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З позовної заяви та обставин, викладених у заявах від 25.01.2021 року вбачається, що сторони не бажають примиритися, клопотання про надання строку для цього не подавали, вважають, що протягом тривалого часу шлюб існує формально і жоден з них не вжили заходи що зміни ситуації. Сторони мають різні погляди на життя, непорозуміння, що були причиною припинення сімейних стосунків не вирішені і строни не бажають їх вирішувти.Через ці непорозуміння подальше спільне життя подружжя стало неможливим, стосунки із другим подружжям напружені. Існування сім`ї формально не відповідає інтересам кожної з сторін. У своєму позові позивач вказувала, що чоловік на розірвання шлюбу погоджується. У письмовій заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги визнав та згідний з розлученням.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суду не було надано доказів зворотнього.

А відтак, суд вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_1 », отримане після реєстрації шлюбу.

Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, враховуючи бажання залишити собі прізвище, отримане під час рєстрації шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити призвище " ОСОБА_1 ".

Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.104,105,110,112,113 Сімейного кодексу України, ст.ст.265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , (жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ), який зареєстрований 07 червня 2007 року Томашгородською селищною радою Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №9 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області О.П.Верзун