Справа № 749/615/21
Номер провадження 2/749/207/21
"16" листопада 2021 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Шаповал З.О.,
за участю секретаря Мирошниченко А.М.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/615/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували в шлюбі з 19.11.2005 року по 03.06.2021 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. За час спільного проживання вони придбали будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований на відповідачку. Добровільної згоди на поділ вищевказаного будинку та придбаного майна в шлюбі сторони не досягли, а тому позивач вимушений звернутися до суду із заявою про поділ майна.
У підготовчому судовому засіданні представник позивача узгодив з відповідачем та її представником позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виділити в користування ОСОБА_4 наступне майно: телевізор «Самсунг», ноутбук «Самсунг», пилосос, котел твердопаливний, стабілізатор напруги. Інше майно зазначене в позовній заяві виділи в користування відповідачу.
У підготовчому судовому засіданні представник відповідача, відповідач визнали узгоджені позовні вимоги між сторонами щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виділити в користування ОСОБА_4 наступне майно: телевізор «Самсунг», ноутбук «Самсунг», пилосос, котел твердопаливний, стабілізатор напруги. Інше майно зазначене в позовній заяві виділи в користування відповідачу.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.
03.06.2021 рішенням Щорського районного суду Чернігівської області розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 19.11.2005 року. ( а.с. 7-8).
Згідно копії договору купівлі продажу від 12.03.2015 року власником 5/11 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . ( а.с. 16-21).
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1353-VIII встановлено, що місто Щорс переіменовано на місто Сновськ, а Щорський район перейменовано на Сновський район.
Згідно копії договору купівлі продажу від 06.06.2018 року власником 6/11 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . ( а.с. 22-26).
В житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані з 17.03.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 27).
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.
Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
За таких обставин визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та докази на підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу.
Дослідивши надані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги дату укладення Договору про надання юридичної допомоги від 07.07.2021 року, розрахунок відпрацьованого гонорару від 16.11.2021 року, квитанцію на суму 5000 грн. від 01.09.2021 року, обсяг наданих адвокатом послуг, кількість часу витраченого адвокатом на участь в одному судовому засіданні, зважаючи на незначну складність справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Вказаний розмір витрат, на думку суду, є обґрунтованим, розумним та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та обсягу наданих послуг.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити в користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступне майно:
ноутбук «Самсунг» (1 шт.) вартістю 6500, 00 грн;
пилосос вартістю (1 шт.) 1000,00 грн;
стабілізатор напруги (1 шт.) вартістю 800, 00 грн.
Виділити в користування ОСОБА_2 наступне майно:
-стіл розкладний (1 шт.) - вартістю 500,00 грн.
-роутер (1 шт.) - вартістю 750,00 грн.
-шафа (1 шт.) - вартістю 1500,00 грн.
-ліжко (] шт.) - вартістю 3500,00 грн.
-напільна тумба-пенал (2 шт.) - вартістю 1700,00 грн.
-стілець комп`ютерний (1 шт.) - 1000,00 грн.
-тумбочка (2 шт.) - 1000,00 грн.
-дрова 5 ск.м. - 3000,00 грн.
-холодильник «Самсунг» (1 шт.) - вартістю 2500,00 грн.
-кухня кутова - вартістю 23 000,00 грн.
-газова плита (1 шт.) - вартістю 4000,00 грн.
-електрична духовка (1 шт.) - вартістю 4000,00 грн.
-витяжка кухонна (1 шт.) - вартістю 2000,00 грн.
-мікрохвильова піч (1 шт.) - вартістю 1000,00 грн.
-стіл кухонний обідній (1 шт.) - вартістю 3600,00 грн.
-стілець зі спинкою (8 шт.) - вартістю 4000,00 грн.
- комод (1 шт:) - вартістю 2300,00грн.
-диван кутовий (1 шт.) - вартістю 10 000,00 грн.
-шафа (1 шт.) - вартістю 1500,00 грн.
-стіл письмовий (1 шт.) - вартістю 2000,00 грн.
-ліжко двох"ярусне (1 шт.) - вартістю 500,00 грн.
-диван розкладний (1 шт.) - вартістю 6000,00грн.
-тумба з дзеркалом (1 шт. ) - вартістю 100,00 грн.
-стабілізатор напруги (1 шт.) - вартістю 800,00 грн.
-пральна машина (1 щт.) - вартістю 7000,00 грн.
Повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцю АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 1192, 50 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , судові витрати пов"язані з розглядом справи, судовий збір в сумі 1192, 50 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 (дві тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2021 року.

Суддя З.О.Шаповал