Справа № 462/1540/21 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2261/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА», у якому просила стягнути з відповідача різницю компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на лютий 2021 року та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на листопад 2019 року в сумі 9 151 грн. 41 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала провідним юрисконсультом Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» та звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України 06 серпня 2018 року.

Відповідач недонараховував та недоплачував їй заробітну плату, і вона у грудні 2019 року звернулась до суду про стягнення недонарахованої заробітної плати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року та 14865,21 гривень компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати (справа №462/7910/19).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19 встановлено, що з часу працевлаштування і до дня звільнення ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» недонараховувало, а відповідно недоплачувало заробітну плату та стягнуто з відповідача на користь позивача недораховану та недоплачену заробітну плату за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 106 566 грн. 22 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за вказаний період у розмірі 14 865 грн. 21 коп.

Відповідно до рішення від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19 з відповідача на користь позивача стягнуто компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати станом на листопад 2019 року (день подання позову).

Окрім цього, зазначає, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати належить їй станом на день здійснення розрахунку лютий 2021 року.

Заробітну плату, належну їй на підставі рішення від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19, вона отримала 24 лютого 2021 року.

Таким чином, їй не була нарахована і не була виплачена компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати станом на лютий 2021 року, адже не були враховані індекси інфляції за період з грудня 2019 року по лютий 2021 року.

Компенсація станом на лютий 2021 року не могла бути нарахована раніше, адже рішення від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19 передувало проведенні із позивачем остаточного розрахунку і рішення не могло бути ухвалене на майбутній період.

Відповідач свій обов`язок по сплаті компенсації добровільно не виконує, відтак просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки недораховану заробітну плату вона одержала лише в лютому 2021 року, то й компенсація належить їй станом на лютий 2021 року.

Зазначає, що у справі № 462/7910/19 суд стягнув на її користь компенсацію станом на листопад 2019 року, тому вважає, що їй має бути виплачена компенсація за неохоплений рішенням період, тобто різниця між належною сумою компенсації та отриманою.

Звертає увагу на те, що рішення суду у справі № 462/7910/19 було ухвалено 17 березня 2020 року, кошти на підставі цього рішення вона отримала у лютому 2021 року, тобто майже через рік після проголошення рішення суду.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19 було стягнуто на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року, таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не знайшли підтвердження під час розгляду справи, позивач заявив вимоги у неналежний спосіб.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/7910/19 від 17 березня 2020 року ухвалено - позов задовольнити та стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 недораховану та недоплачену заробітну плату за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 106 566 грн. 22 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 14 865 грн. 21 коп., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цих сум відповідно до законодавства України. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 1 214 грн. 31 грн. судового збору (а.с. 11-14).

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, апеляційну скаргу - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 17 березня 2020 року - залишено без змін.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/7910/19 від 17 березня 2020 року набрало законної сили 28 грудня 2020 року.

Таким чином, встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року на користь позивача, згідно розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з квітня 2017 року по серпень 2018 року, яка станом на листопад 2019 року становила 14 865 грн. 21 коп. була стягнута з відповідача ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА».

Виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року у справі № 462/7910/19 24 лютого 2021 року шляхом примусового стягнення коштів з відповідача, що також підтверджується Довідкою з АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 9).

Постановою про закінчення виконавчого провадження у ВП № 64330542 від 26 лютого 2021 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/7910/19 виданого 20 січня 2021 року Залізничного районного суду м. Львова закінчено (а.с. 10)

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.2 цього Закону та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Пунктами 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Станом на листопад 2019 року (на день подання нею позову у справі №62/7910/19) компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року становила 14865,21 грн., яка і була стягнута за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року.

Згідно поданого розрахунку ОСОБА_1 , який не спростовано відповідачем сума компенсації станом на листопад 2019 року за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року становить 14865,21 грн., станом на лютий 2021 року за цей же період становить 24016,62 грн., різниця між цими сумами становить 9151,41 грн.

Вказану суму слід стягнути з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 ,як різницю компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на лютий 2021 року та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на листопад 2019 року.

Таким чином, судом першої інстанції не враховано, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року виконане лише 24 лютого 2021 року, тому враховуючи наведені вище норми матеріального закону, які зобов`язують підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснити компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та встановлений у даній справі факт порушення підприємством встановлених строків виплати ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 різницю компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на лютий 2021 року та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року станом на листопад 2019 року в сумі 9151 гривень 41 копійку.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 2 270 гривень судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.