Справа № 308/786/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді - Малюк В.М., за участю секретаря судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши заяву директора ТОВ «Червена Ружа» ОСОБА_1 про забезпечення поданого ним позову до ОСОБА_2 , про розірвання договору купівлі-продажу від 26.07.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Директор ТОВ «Червена Ружа» ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання договору купівлі-продажу однокімнатної квартири загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101, укладеного 26.07.2017 року між ТОВ «Червена Ружа» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1366.

Разом з вказаною позовною заявою, директором ТОВ «Червена Ружа» ОСОБА_1 , подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , що належить їй на праві приватної власності - однокімнатну квартиру загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій, щодо даного нерухомого майна.

Подана позивачем заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом спору у даній справі є розірвання договору купівлі-продажу однокімнатної квартири загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101, укладеного 26.07.2017 року між ТОВ «Червена Ружа» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1366.

Згідно пункту 2.1 вказаного договору передбачалося, що продаж нерухомого майна вчиняється за узгодженою між сторонами ціною, яка складає 248 150 грн., з урахуванням ПДВ. Відповідно до п.2.3 договору відповідач зобов`язався сплатити узгоджену вартість нерухомого майна, вказану в п. 2.1. Договору, на поточний банківський рахунок позивача в ПАТ «Кредитвест Банк» № НОМЕР_1 , МФО 380441 протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення Договору, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.

Стверджує, що позивач, ТОВ «Червена Ружа», свої зобов`язання за укладеним договором виконало у повному обсязі, про що свідчить п. 5.1 укладеного Договору, а також проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на користь відповідача.

В той же час, відповідач допустила порушення взятих на себе зобов`язань, та не сплатила суму, вказану у п. 2.1 Договору на поточний банківський рахунок позивача у строки, передбачені п. 2.3 укладеного Договору, чим допустила істотне порушення умов договору. Вказане порушення умов договору є істотним, а отже у позивача виникло право на звернення до суду з вимогою про розірвання договору на підставі частини другої 2 статті 651 ЦК України.

Предмет позову та позовні вимоги передбачають вимогу про розірвання договору купівлі продажу та поновлення права власності на предмет укладеного договору, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПННМ -101.

Враховуючи поведінку відповідача, а саме не здійснення ним оплати ціни договору, за відсутності будь-яких поважних причин та/або повідомлень, протягом липня 2017 року по січень місяць 2021 року, у позивача наявні обґрунтовані побоювання, що у відповідача відсутні кошти та бажання належним чином виконати умови вказаного договору та в свою чергу, і бажання повертати позивачу нерухоме майно.

Подальше відчуження відповідачем не оплаченого нерухомого майна є суттєвим ризиком, який обмежить позивача у можливості відновлення його порушеного права.

Крім цього, вважає що, істотна загроза у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки наявні конкретні ризики, які викликають необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а саме: відповідач, як боржник, може продати, обміняти, подарувати нерухоме майно третім особам; передати нерухоме майно в іпотеку та/або заставу, в рахунок забезпечення по її власних зобов`язаннях, або по зобов`язаннях третіх осіб; внести вказане нерухоме майно в статутний капітал будь-яких юридичних осіб та/або суб`єктів господарювання; ухилятися (ухилитися) від виконання судового рішення на предмет повернення нерухомого майна позивачу; змінити майно, в тому числі шляхом його технічного переобладнання, переоснащення, ремонту, реконструкції, внесення змін в ДРРПННМ, шляхом поділу/виділу нерухомого майна, тим самим поділивши вказане приміщення на більшу кількість об`єктів нерухомого майна, змінивши їх поштові адреси, змінивши їх інші ідентифікуючі дані, що значно утруднить їх витребування.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , що належить їй на праві приватної власності - однокімнатну квартиру загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (два), кв. 2 (два) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дії, щодо даного нерухомого майна.

Учасники справи в судове засідання не викликались на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (правова позиція у справі за № 6-605 цс16).

П.п.1,4 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також у вигляді заборон іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, яка визначає, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, директор ТОВ «Червена Ружа» ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу однокімнатної квартири загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101, укладеного 26.07.2017 року між ТОВ «Червена Ружа» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1366.

Відповідно до наданих до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у приватній власності відповідачки ОСОБА_2 , яка набула право власності на дану нерухомість за оскаржуваним договором купівлі-продажу.

Вирішуючи питання про накладення арешту на дане майно, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності правочину та заявлено вимоги про поновлення порушених майнових прав, а отже, такий спосіб забезпечення позову не виходить за межі позовних вимог.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд вважає спірозмірним їм, накладення арешту на спірне нерухоме майно. При цьому, суд бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані, що обраний спосіб забезпечення позову може привести до невиправданого перешкоджання господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, чи порушення прав та інтересів третіх осіб, чи може привести до завдання збитків власнику арештованого майна.

Крім того, вказана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку позивач просить накласти арешти, не відносяться до майна, відносно якого не може бути застосовано забезпечення позову (ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України).

Враховуючи предмет позову, суть позовних вимог та те, що існує ймовірність того, що відповідачка ОСОБА_2 може вжити заходів щодо відчуження квартири, що може ускладнити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задоволити, забезпечивши позов, шляхом накладення арешту на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 (два), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дії щодо даного нерухомого майна.

Вжиті заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до прийняття відповідного рішення суду.

За таких обставин, подана позивачем заява про забезпечення позову, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву директора ТОВ «Червена Ружа» ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову, у цивільній справі № 308/786/21, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , що належить їй на праві приватної власності - однокімнатну квартиру загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (два), кв. 2 (два) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій, щодо даного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк