Справа № 487/791/21
Провадження № 2/487/1348/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Лагоди А.А.,

за участю секретаря судового засідання - Довбня І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: реєстратор Виконавчого комітету Новоодеської міської Ради Котович Ганна Володимирівна, Державне підприємство «Сетам», Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними, часткового скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності, внесення змін до реєстру речових прав на нерухоме майно та до договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів, якою просять визнати неправомірними дії державного реєстратора Котович Г.В. від 18.09.2017 року та 11.12.2017 року в частині реєстрації частки (52/100) домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; скасувати реєстраційні записи, вчинені державним реєстратором Котович Г.В. 18.09.2017 року та 11.12.2017 року, в частині реєстрації частки (52/100) домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , індексний номер рішення 37169353, 38695170, 38693022; внести зміни до договору купівлі-продажу №2644 від 15.12.2017 року, що укладений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі його законних представників - батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_7 , (Покупець), з однієї сторони та ОСОБА_3 (Продавець), з іншої, та посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського МНО Димовим О.С.; вважати предметом укладеного договору купівлі-продажу №2644 від 15.12.2017 року є 32/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 ; внести зміни до реєстру речових прав на нерухоме майно в частині реєстрації права власності за ОСОБА_3 та в подальшому за ОСОБА_4 , зареєструвавши за ними 32/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2000 року на праві власності належить 33/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці площею 633,0 кв.м. Іншими співвласниками цього домоволодіння були ОСОБА_3 - 32/100 частки та ОСОБА_8 - 35/100 частки. Тобто частки всіх співвласників складали 100/100. Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2019 року вище вказаний договір купівлі-продажу від 06.06.2000 року визнано дійсним. Отримавши копію зазначеного рішення позивачі звернулись до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для реєстрації права власності на 33/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням №51214534 від 19.02.2020 року державним реєстратором Чекановським С.І. було відмовлено у реєстрації права власності, в зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сума зазначених часток на об`єкт нерухомого майна буде перевищувати. Крім того, з інформації стало відомо, що колишнім власником ОСОБА_3 було змінено свою частку домоволодіння з 32/100 на 52/100, а згодом, відповідно до договору купівлі-продажу №2644 від 15.12.2017 року, право власності на 52/100 частини домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_4 . В зв`язку з вищевикладеним, вимушені звернутися до суду.

Ухвалою суду від 25.03.2021 року справу було прийнято до розгляду та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

13.04.2021 року до канцелярії суду надійшли пояснення щодо позову від третьої особи - реєстратора виконкому Новоодеської міської ради Котович Г.В., відповідно до яких вона вказує, що розпорядженням виконкому Миколаївської міської ради від 11.12.2009 року №300 р «Про дозвіл гр. ОСОБА_3 на будівництво мансардного поверху над житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 » надано дозвіл громадянина ОСОБА_3 на будівництво мансардного поверху. ТОВ «Миколаївський обласний інжиніринговий центр» надав довідку з технічного опису об`єкта, де вказав, що у зв`язку з введенням літ. А - мансарди в експлуатацію, перераховані частки у власності ОСОБА_3 складають 52/100. Згідно поданих документів, нею було проведено державну реєстрацію права власності на 52/100 частки за ОСОБА_3

05.05.2021 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_3 , в якому він зазначає, що він є колишнім співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 . Згідно договору дарування він набув у власність 32/100 частини вищевказаного домоволодіння. Під час проживання у вказаній частині домоволодіння в 2008 році було виявлено, що дах над його квартирою (квартира АДРЕСА_2 ) перебуває в аварійному стані та потребує ремонту. Так як сім`я потребувала поліпшення житлових умов, було вирішено не просто відремонтувати дах, а переобладнати його в житлову мансарду. Від інших співвласників заперечень щодо такого переобладнання не було, на підтвердження чого є їхні письмові заяви з наданням такого дозволу. Загальна площа будинку до переобладнання даху складала 114,6 кв.м., а після побудування мансарди була збільшена до 138,9 кв.м., у зв`язку з чим частки у спільній власності були змінені. Площі квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 змінені не були. На підставі викладеного, вважає що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню та просить відмовити у його задоволенні.

09.06.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , яким він пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.12.2017 року, реєстровий №2644, укладеного між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_4 , від імені якого діяли законні представники - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як покупцем, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. Покупець передав, а покупець прийняв нерухоме майно - 52/100 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності продавця було належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2014 року по справі 487/5358/14-ц встановлено, що на момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №807357 від 03.06.2010 року, частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 у праві власності на земельну ділянку домоволодіння складали: за ОСОБА_3 - 37/100 частки, за ОСОБА_8 - 31/100 частки, за ОСОБА_1 - 32/200 частки, за ОСОБА_2 - 32/200 частки. Розпорядженням Адміністрації Заводського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №300 р від 11.12.2009 року «Про дозвіл гр. ОСОБА_3 на будівництво мансардного поверху над житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 » надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на виконання відповідних робіт, дозвіл на проведення яких було надано і співвласниками вказаного домоволодіння. 07.09.2017 року «Миколаївським обласним інжиніринговим центром» були проведені інвентаризаційні роботи та розрахунок часток вищевказаного домоволодіння. У зв`язку із введенням літ. Амс-мансарди до експлуатації, частки були відповідно змінені та частка ОСОБА_3 склала 52/100 частки. Зазначене підтверджується довідкою від 12.09.2017 року. В подальшому зазначені документи слугували підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Вказує, що в позові позивачі не наводять та не підтверджують жодними належними та допустимими доказами в чому саме полягає порушення, невизнання чи оспорювання їх прав, за захистом яких вони звертаються до суду. Крім того, просить застосувати до позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовну давність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року підготовче провадження по вказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

15.09.2021 року до суду надійшла заява позивачів про зміну предмета позову та прийняття нової редакції позовної заяви до розгляду.

Ухвалою суду від 16.09.2021 року вищевказану заяву позивачів було залишено без розгляду.

Позивачі до судового засідання не з`явились. Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив задовольнити та проводити розгляд справи без їхньої участі.

Відповідачі до судового засідання не з`явилась. Про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином. 05.05.2021 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 08.07.2021 року від ОСОБА_5 надійшло клопотання, яким вона просить розгляд справи проводити без її участі.

Треті особи до судового засідання не з`явились. Про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином. 17.05.2021 року від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі. 11.05.2021 року від представника органу опіки та піклування ММР головного спеціалісту служби у справа дітей адміністрації Заводського району Довгань І.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Рішення просили ухвалити на розсуд суду.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2014 року по справі 487/5358/14-ц встановлено, що на момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №807357 від 03.06.2010 року, частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 у праві власності на земельну ділянку домоволодіння складали: за ОСОБА_3 - 37/100 частки, за ОСОБА_8 - 31/100 частки, за ОСОБА_1 - 32/200 частки, за ОСОБА_2 - 32/200 частки.

Відповідно до Розпорядження Адміністрації Заводського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №300 р від 11.12.2009 року «Про дозвіл гр. ОСОБА_3 на будівництво мансардного поверху над житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 » надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на виконання відповідних робіт, згідно з проектом, затвердженим управлінням містобудування та архітектури. Позивач ОСОБА_1 , яка в той час діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , не заперечувала щодо переобладнання мансардного поверху, що підтверджується заявою від 11.05.2009 року.

07.09.2017 року «Миколаївським обласним інжиніринговим центром» були проведені інвентаризаційні роботи та розрахунок часток вищевказаного домоволодіння. У зв`язку із введенням літ. Амс-мансарди до експлуатації, частки були відповідно змінені та частка ОСОБА_3 склала 52/100 частки. Зазначене підтверджується довідкою від 12.09.2017 року. В подальшому зазначені документи слугували підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.12.2017 року, реєстровий №2644, укладеного між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_4 , від імені якого діяли законні представники - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як покупцем, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. Покупець передав, а покупець прийняв нерухоме майно - 52/100 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності продавця було належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав.

З копії матеріалів справи щодо посвідчення договору купівлі - продажу від 15.12.2017 року № 2644, наданих приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Димовим О.С. встановлено, що співвласники домоволодіння і зокрема ОСОБА_1 повідомлялись про продаж ОСОБА_3 саме 52/100 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином судом встановлено, що збільшення частки у домоволодінні ОСОБА_3 з 37/100 частки до 52/100 частки відбулося в межах встановлених процедур та зокрема із дозволу ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 . Крім того, про відчуження збільшеної частки ОСОБА_3 інші співвласники повідомлялись листами від 12.10.2017 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06.06.2000 року ОСОБА_1 , діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , скориставшись послугами Товарної біржі «Едвайс - Ріелті», уклала договору купівлі-продажу 33/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці площею 633,0 кв.м.

У зв`язку із тим, що біржовий договір не був посвідчений нотаріально, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.05.2019 року звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання договору дійсним. Рішенням суду від 18.09.2019 року (справа № 487/3668/19) вищевказаний договір купівлі-продажу від 06.06.2000 року визнано дійсним. Отримавши копію зазначеного рішення, позивачі звернулись до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для реєстрації права власності на 33/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора Чекановського С.І. №51214534 від 19.02.2020 року було відмовлено у реєстрації права власності, в зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Позивачі пов`язують порушення свої прав з неможливістю зареєструвати своє право власності на майно на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2019 року (справа № 487/3668/19), яке було прийнято та набрало законної сили після відповідної збільшення частки майна ОСОБА_3 та відчуження майна на корить неповнолітнього ОСОБА_4 .

При прийнятті рішення суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Відповідно до ст. 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України, якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР було ратифіковано зазначену Конвенцію та протоколів до неї, за ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги, що збільшення загальної площі будинку та відповідно частки ОСОБА_3 за рахунок побудови мансардного поверху відбулось в межах визначеної процедури та за спільної згоди інших співвласників, а також ніяким чином не порушує їхні права, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачами не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів в підтвердження посилань, що збільшення частки ОСОБА_3 у домоволодінні та подальше відчуження майна на корить неповнолітнього ОСОБА_4 відбулося з порушенням їх прав.

Враховуючи, що позов залишається без задоволення по суті, підстави для застосування спливу строків позовної давності відсутні.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем в силу ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: реєстратор Виконавчого комітету Новоодеської міської Ради Котович Ганна Володимирівна, Державне підприємство «Сетам», Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними, часткового скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності, внесення змін до реєстру речових прав на нерухоме майно та до договору купівлі-продажу - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа: реєстратор Виконавчого комітету Новоодеської міської ради Котович Ганна Володимирівна, адреса: Миколаївська обл., м. Нова Одеса, вул. Леніна, 208.

Третя особа: Державне підприємство «Сетам», адреса: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, .

Третя особа: Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Третя особа: Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович, адреса: м. Миколаїв, вул. Московська, 13-а.

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 22.11.2021 року.

Суддя А.А. Лагода