Справа № 383/713/21
Номер провадження 2/383/331/21
УХВАЛА

24 листопада 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могиленко В.М.,

представника позивача адвоката Педак С.В., (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon»),

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попович С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів державний реєстратор Кетрисанівської сільської ради Демецька Тетяна Миколаївна, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів державний реєстратор Кетрисанівської сільської ради Демецька Тетяна Миколаївна, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі б/н, виданий 25.05.2021 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, розташованої в Кіровоградській області, Бобринецькому районі, на території Павлогірківської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0310 та скасувати рішення державного реєстратора Демецької Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58438224 від 31.05.2021 року з тих підстав, що оспорюваний договір оренди землі укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, який є чинним, спірна земельна ділянки знаходиться в законному користуванні позивача, одна й та сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями.

24.11.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Попович С.М. подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №383/1038/21 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування клопотання зазначила, що обидві справи стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, яка має один і той самий кадастровий номер, а тому існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, адже встановлені факти в одній справі матимуть преюдиційне значення для іншої справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримала клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача Педак С.В. заперечив проти зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, адже договір є чинним, порушене право позивача підлягає захисту, а у разі задоволення позову розірвання договору здійсниться не раніше моменту прийняття відповідного судового рішення, тому розгляд зазначеної справи про розірвання в майбутньому договору оренди землі не впливає на розгляд цієї справи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вивчивши клопотання, зваживши його доводи, приходить до наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового спору.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Відповідно до п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 ст.201 ЦПК України (п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України у чинній редакції) - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з наведеної підстави, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 308/5006/16-ц, у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 1522/27468/12.

З копії ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.11.2021 року по справі №383/1038/21 судом встановлено, що на розгляді у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Однак стороною позивача не доведено взаємозв`язок предметів розгляду цих справ, та передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та не доведено, що від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у даній цивільній справі. Крім того, питання щодо дійсності договору оренди вирішується на час його вчинення, на відміну від питання про розірвання договору оренди, яке може відбутись не раніше дня набрання про це відповідного судового рішення. Отже, суд прийшов до висновку, що на розгляд цієї справи не впливає розгляд справи №383/1038/21 про розірвання в майбутньому договору оренди землі, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Крім того, зупинивши провадження у справі суд може порушити право позивача на розумні строки розгляду справи.

Так, суди, зокрема, мають керуватися вимогами п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України та враховувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Така позиція також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попович С.М. про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бондаренко