РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1964/21

Провадження № 2/293/791/2021

23 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі: судді Лось Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3.

Ухвалою від 07.10.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 02.11.2021.

Ухвалою, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 02.11.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 23.11.2021.

23.11.2021 за вх.6875 позивач подала до суду заяву, в якій позов просила задовольнити та розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.26).

23.11.2021 за вх.6876 відповідач подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності (а.с.27).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Поданий позов мотивований тим, що з 24.02.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, розійшлися погляди на сімейні відносини, права та обов`язки подружжя.

Зазначає, що вже майже пів року не проживають разом як подружжя та не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Позивач вказала, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, спору щодо майна у них немає.

Оскільки сім`я фактично розпалась, носить лише формальних характер, збереження шлюбу є неможливим, тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

У судове засідання сторони не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

У поданих до суду заявах від 23.11.2021 позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги. Водночас, сторони у своїх заявах просили розгляд справи здійснювати без їх участі (а.с. 20,26,27).

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст.49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Встановивши, що заява відповідача про визнання позову не суперечить нормам законодавства, не порушує будь-чиї права та інтереси, суд приймає таку до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 23.11.2021 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24.02.2017 виконавчим комітетом Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований шлюб за актовим записом №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після укладення шлюбу " ОСОБА_2 " (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16.05.2017 (а.с. 6).

Оскільки за даними позивача сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу є неможливим, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами.

Відповідно до ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України, передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина другої статті 115 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок непорозумінь сім`я повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідач - ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних фактичних обставин, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову .

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, при поданні позову позивач сплатила судовий збір у загальному розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 28.09.2021 (а.с. 3)

З огляду на норми чинного законодавства, враховуючи факт визнання позову відповідачем, позивачу слід повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454,00 грн.

Відповідно до п.5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Решта 50% судового збору в сумі 454,00 грн., сплаченого позивачем судового збору у порядку ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-115 СК України, 76-80, 89, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 24.02.2017 виконавчим комітетом Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 3 - розірвати.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 454,00 грн.

4. Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 454,00 грн., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 28.09.2021.

Оригінал квитанцій зберігається у Черняхівському районному суді Житомирської області в матеріалах справи № 293/1964/21.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Людмила ЛОСЬ