Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2045/20
Провадження №: 2-др/332/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

26 січня 2021 р. Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Литвиненко І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства.

ВСТАНОВИВ

14.01.2021 року винесене рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства.

Судом встановлено, що при винесенні вищезазначеного рішення не ухвалено рішення стосовно певних позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а саме щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 1382500 грн.; стягнення з ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 800000 грн.

У судове засідання сторони не з`явились, заяв та клопотань від них не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, встановив обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Судом встановлено, що в резолютивній частині рішення від 14.01.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства не ухвалено рішення стосовно певних позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а саме щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 1382500 грн.; стягнення з ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 800000 грн.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні фактичні обставини.

04 травня 2017 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, а ОСОБА_4 зобов`язався повернути позивачу позику не пізніше 30.12.2018 року. На підтвердження зазначеного договору 04.05.2017 року ОСОБА_4 власноруч була написана розписка у присутності двох свідків, які також розписалися на цій розписці. В обумовлений строк ОСОБА_4 не повернув позивачу зазначену позику.

07 липня 2017 року між позивачем та ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Чорненькою О.М., за яким позивач надав на потреби Товариства 800 000 гривень, із строком повернення до 07 липня 2020 року.

23 квітня 2019 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір, в тексті якого зазначено, що ОСОБА_4 визнає свій невиконаний обов`язок щодо повернення ОСОБА_1 50 000 (п`ятдесяти тисяч) доларів США та зобов`язується до 31 грудня 2019 року повернути ОСОБА_1 грошові кошти у національній валюті гривні у сумі, яка буде еквівалентна 50 000 (п`ятдесяти тисячам) доларів США за середнім комерційним курсом продажу долару США (або за згодою ОСОБА_1 - за курсом НБУ) на дату фактичного повернення грошових коштів. Також, у цьому договорі від 23 квітня 2019 року сторони домовилися, що боржника ОСОБА_4 може бути замінено на іншу особу. Оригінал зазначеної вище розписки від 04.05.2017 року залишається у ОСОБА_1 до повернення боргу.

24 квітня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений Договір про заміну боржника у зобов`язанні, в якому сторони домовилися, що боржник ОСОБА_4 замінюється новим боржником ОСОБА_2 (відбувається переведення боргу) у зобов`язанні щодо поверненню ОСОБА_1 до 31 грудня 2019 року грошових коштів у національній валюті гривні у сумі, яка буде еквівалентна 50 000 (п`ятдесяти тисячам) доларів США за середнім комерційним курсом продажу долару США (або за згодою кредитора - за курсом НБУ) на дату фактичного повернення грошових коштів.

Відповідно до п. 3 вказаного Договору про заміну боржника у зобов`язанні від 24 квітня 2019 року, з моменту підписання цього договору сторонами, зобов`язання по поверненню грошових коштів має бути виконане ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 31 грудня 2019 року.

24 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким останній поручився відповідати за виконання всіх зобов`язань нового боржника ОСОБА_2 , що виникли з Договору про заміну боржника від 24 квітня 2019 року, та ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», що виникли з Договору позики від 07 липня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Чорненькою О.М.

Станом на 24 квітня 2019 року ОСОБА_2 володів часткою, що становить 50 % від розміру статутного капіталу ТОВ «ТМК «ТОРГСТРОЙ».

Після укладення вищевказаного Договору про заміну боржника у зобов`язанні, між позивачем ОСОБА_1 та новим боржником ОСОБА_2 був укладений Договір застави від 24 квітня 2019 року, за яким в забезпечення виконання зобов`язань по поверненню боргу, ОСОБА_2 (заставодавець) передав ОСОБА_1 (заставодержателю) в заставу належну йому частку розміром 50% у статутному капіталі «ТМК «ТОРГСТРОЙ».

30 липня 2019 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був підписаний Договір купівлі-продажу частки учасника в статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», за змістом пунктів 1.1., 1.3. якого продавець ОСОБА_2 передає покупцю ОСОБА_5 шляхом продажу, а покупець приймає у власність частину від належної продавцю ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ». Частка, що є предметом цього договору складає 30% статутного капіталу ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», а її вартість становить 75 000 гривень.

У пункті 5.1. Договору купівлі-продажу частки від 30 липня 2019 року сторони домовилися, що цей договір вважається укладеним та набирає чинності з дня підписання його сторонами та нотаріального посвідчення.

Договір купівлі-продажу частки від 30 липня 2019 року має просту письмову форму і не був нотаріально посвідчений.

Відповідно до наданої представником ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» копії квитанції № 3 від 06.07.2020 р., товариством було внесено 800 000 гривень заборгованості на користь позивача на депозит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олени Віталіївни.

З огляду на встановлені вище фактичні обставини та ст. 1046, ч. 2 статті 1047 ЦК України, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виникли та існують правовідносини позики. Повернення позики забезпечується порукою відповідача ОСОБА_4 . Строк виконання зобов`язання по поверненню позики за договором від 04 травня 2017 року, з урахуванням внесених змін Договором про заміну боржника у зобов`язанні від 24 квітня 2019 року, встановлений до 31 грудня 2019 року, а зобов`язання має бути виконане у національній валюті гривні у сумі, яка буде еквівалентна 50 000 доларів США за середнім комерційним курсом продажу долару США або за згодою Кредитора - за курсом НБУ, що за розрахунком позивача становить 1 382 500 грн. На час розгляду справи зобов`язання по поверненню позики не було виконане навіть частково.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 553, 554, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 625 ЦК України позовна вимога про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача суми боргу 1 382 500 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

З копії квитанції № 3 від 06.07.2020 р. вбачається, що ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» було внесено 800 000 гривень заборгованості на користь позивача на депозит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олени Віталіївни. Позивач був обізнаний про надання зазначеної квитанції до матеріалів справи та не поставив під сумнів цей доказ. Питання про належність внесення грошових коштів на депозит та про своєчасність отримання цих коштів з депозиту позивачем не порушувалося, але зазначена квитанція № 3 від 06.07.2020 р. підтверджує фактичне повернення товариством грошових коштів у сумі 800 000 гривень за договором позики від 07 липня 2017 року.

Отже, вимога позивача про стягнення на його користь солідарно з ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 800 000 гривень не підлягає задоволенню.

Оскільки вищезазначені питання досліджені та розглянуті судом під час судового розгляду, але щодо них не ухвалене рішення, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 263-265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмір 1 382 500 (один мільйон триста вісімдесят дві тисячі п`ятсот) грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення солідарно з ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмір 800 000 (вісімсот тисяч) грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Н.В. Марченко