Справа № 346/3668/21
Провадження № 2/346/1543/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Мацьків С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: Орган опіки та піклування (виконавчий комітет Коломийської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право кристування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом підтримуючи який у судовому засідання пояснила, що їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 08.07.2021 р., № 125878, виданої Управлінням Коломийської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» в житловому будинку АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: вона, ОСОБА_1 власник будинку; ОСОБА_2 дочка власника будинку; ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - онуки власника будинку.

Однак, відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у згаданому житловому будинку вже тривалий час - з листопада 2017 року, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку немає і взагалі житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами не цікавляться.

Перешкод в користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, вона як власник будинку відповідачам не чинить. Як їй відомо, відповідачі, разом з чоловіком (батьком дітей) ОСОБА_5 виїхали на постійне місце проживання в Канаду, де працюють, навчаються та проживають.

Так, відповідно до інформації з довідки від 08 червня 2021 року ОСОБА_2 працює в компанії Тейлор Маккаффрі ЛПП з 05 жовтня 2020 року, має повну зайнятість (35 годин на тиждень) на посаді корпоративного та комерційного юридичного радника фірми. Її щорічна заробітна плата становить 31.0 тис. дол. США. Згідно довідки від 10.06.2021 виданій у середній школі Еколе Манроу ОСОБА_3 , 2007 р.н. є учнем 07 класу, дата вступу до школи - 01.11.2019. Згідно довідки від 10.06.2021, виданої у школі Еколе НІЛ Кемпбел Манроу, ОСОБА_4 , 2010 р.н. є ученицею 04 класу, дата вступу до школи - 04.11.2019 . Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 придбали житловий будинок у Канаді провінції Манібота м. Вінніпег, який належить їм на праві приватної власності.

Вказує, що усі четверо отримали картки постійного мешканця Канади, батьки отримали канадські права водія.

Реєстрація відповідачів у житловому будинку порушує її права як власника на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 .

Представник Служби у справах дітей Коломийської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 , яка діє також від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з явилися, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили та відзиву на позов не подали .

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила продовжити розгляд справи без її участі, позовні вимоги задоволити.

Врахувавши пояснення та заяву позивача, покази свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновків.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.

У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.

У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.

У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК, тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 11.11.2015 р., є власником на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2015 р. індексний номер: 47388854 (а.с.11,12-13).

Згідно довідки від 08.07.2021 р. № 125878, виданої Управлінням Коломийської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» в житловому будинку АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: позивач ОСОБА_1 власник будинку; відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.18)

Як встановлено, дочка позивача ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 05.04.2006 року з ОСОБА_5 (а.с.21) З долучених позивачем документів видно, що ОСОБА_2 з чоловіком та неповнолітніми дітьми проживають у Канаді, де працюють та навчаються, що також підтверджується довідками від 10.06.2021, виданих у середній школі Еколе Манроу (а.с.22,23,26,27,28-38).

Позивач долучила до матеріалів справи заяви ОСОБА_2 про визнання позовних вимог (а.с.98-104).

Як зазначено в ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною третьою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Рішенням № 269 від 23.09.2021 Коломийської міської ради затверджено висновок про можливість зняття дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання та визнання їх такими, що втратили право на користування житлом будинку по АДРЕСА_1 (а.с.98-103).

Інтереси дітей даним рішенням не порушуються з огляду на те, що у спірному будинку не проживають. Залишення неповнолітніх дітей зареєстрованою в спірному будинку суперечитиме ст. 9 Конвенції про права дитини та ст. 160 СК України.

Той факт, що відповідачі не проживають більше року за адресою АДРЕСА_1 ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка підтвердила, що відповідачі ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3 , 2007 р.н. та ОСОБА_4 , 2010 р.н., не проживають у будинку позивача та як їй відомо тривалий час живуть у Канаді.

Отже, в спірному будинку на даний час зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,які більше року в будинку не проживають. Наявність зареєстрованих відповідачів у вищезгаданому будинку позивача, не дає останній належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись своїм майном.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК, ст.48 закону «Про власність»).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житлом у будинку АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житлом будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ;

Орган опіки та піклування Коломийської міської ради територіальної громади, місцезнаходження 78203 , м. Коломия вул.. Грушевського, 1, .

Суддя Беркещук Б. Б.