Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/797/20
Провадження № 2/542/11/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання - Чиж Л.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Головка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2020 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та 1/2 частини причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску в розмірі 31125,27 грн. (тридцять одна тисяча сто двадцять п`ять грн.) 27 коп.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на 1/2 частину легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та 1/2 частини причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску, з дня отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 серпня 1995 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №13.

Рішенням Новосанжарського районного суду від 06 червня 2018 року між сторонами шлюб було розірвано.

Рішенням від 22.11.2019 року Новосанжарського районного суду Полтавської області справа №542/1512/18 (24.12.2019 року дане рішення набрало законної сили), про поділ спільного майна подружжя, за нею визнано право власності на Ѕ частину: садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску; загального причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску.

Позивачка зазначає, що намагалася в добровільному порядку домовитися з відповідачем про порядок користування спільним майном, однак з тих підстав, що всі усні звернення позивачки, щодо надання вище зазначеного майна та документів на нього з метою проведення реєстрації права власності в сервісному центрі МВС України, відповідачем ігноруються, звернулася до відповідача з листом від 24.01.2020 року в якому прохала відповідача з метою проведення реєстрації права власності на Ѕ частину зазначеного майна в сервісному центрі МВС України надати: легковий автомобіль марки - DAEWOO, модель - LANOS, та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля; причіп марки ЛЕВ та свідоцтво про реєстрацію даного причіпа.

27 січня 2020 року відповідачем була надана відповідь на звернення, в якій він пропонує сплатити їй Ѕ частину вартості автомобіля та причіпа.

07.02.2020 року на адресу відповідача був направлений лист, в якому вона повідомила Відповідача, що не проти сплати останнім на її користь Ѕ частини вартості легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, та Ѕ частини вартості загального причіпа марки ЛЕВ.

Отримання (передачу) грошових коштів, пропонувала зафіксувати документально, в разі необхідності здійснити нотаріальне посвідчення. На даний час відповіді від ОСОБА_2 не отримала, грошові кошти за частину належного їй майна не сплачені.

Крім того спільне майно з моменту прийняття Новосанжарським районним судом рішення від 22.11.2019 року по справі №542/1512/18, та по даний час перебуває в користуванні та володінні Відповідача. ОСОБА_3 , перешкоджає їй в користуванні спільним майном, а саме легковим автомобілем марки - DAEWOO, модель - LANOS, та причіпом марки ЛЕВ, ігнорує всі її звернення, щодо надання зазначеного майна для проведення реєстрації права власності в сервісному центрі МВС України та встановлення порядку користування спільним майном.

Позивач зазначає, що до судової справи № 542/1512/18, що розглядалася Новосанжарським районним судом Полтавської області, був долучений звіт про незалежну оцінку майна автомобіля, крім того в судовому засіданні по справі № 542/1512/18, сторонами була узгоджена вартість загального причіпа марки ЛЕВ в розмірі - 9000,00 (дев`ять тисяч) грн.

Легковий автомобіль марки - DAEWOO, модель - LANOS, та причіп марки ЛЕВ, є неподільними речами, в зв`язку з чим виділ належної позивачу 1/2 частини автомобіля та причіпа є неможливим, спірним майном користується лише відповідач, який не сплачує жодної матеріальної компенсації позивачу за володіння та користування за частину спільного майна.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 23.09.2020 року (а.с.28-29).

22.10.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2020 року (а.с.46).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові.

Позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 54).

До суду було надано відзив на позовну заяву (а.с.34), в якому зазначено про те, що відповідач вважає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та норм чинного законодавства України виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду від 22.11.2019 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, номерний знак - НОМЕР_4 та на 1/2 частину причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, номерний знак - НОМЕР_2 .

Після набрання рішенням законної сили, він, ОСОБА_2 через поштове відділення в рахунок сплати вартості Ѕ частини автомобіля Део Ланос та Ѕ частини автомобільного причіпа розпочав проводити грошові виплати на користь ОСОБА_1 , від яких ОСОБА_1 категорично відмовилась. В подальшому вона звернулась з письмовим клопотанням до ОСОБА_2 з проханням провести реєстрацію автомобіля та причепа по Ѕ частці за кожним. На дану пропозицію ОСОБА_2 погодився, де у відповіді на пропозицію зазначив_про необхідність визначення дати та місця сервісного центру, де буде проведана перереєстрація автомобіля.

ОСОБА_1 знову проігнорувала як свою вимогу щодо реєстрації по Ѕ частині автомобіля та причепа, так і його згоду щодо перереєстрації, а також відмовилась від отримання грошей за Ѕ частину автомобіля та автомобільного причіпа, а також щодо їх подальшого продажу з метою поділу грошей в рівних частинах. Зазначає, що даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 відмовляється проводити перереєстрацію по Ѕ автомобіля та причепа, відмовляється отримувати кошти від ОСОБА_2 за Ѕ автомобіля та причепа.

Просив відмовити у повному обсязі у заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Головко І.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача у вступному слові, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22.07.1995 року перебували в шлюбі, який рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 червня 2018 року був розірваний (а.с.8-12).

Згідно з рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2019 року легковий автомобіль марки DАЕWOО, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та загальний причіп марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску визнаний об`єктом права спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Та ОСОБА_1 , визнано право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля та причепа (а.с.8-12).

Позивачка ОСОБА_1 бажає отримати грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля марки DАЕWOО, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та загальний причіп марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску, виходячи з вартості, зазначеної в рішенні суду від 22.11.2019 року: автомобіля - 53250,54 грн., причепа - 9000 грн., а всього 62250,54 грн. Щодо вказаної вартості відповідач не заперечував, та визнав таку обставину.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі статтею 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно із частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснються у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (частина третя статті 370 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

При цьому згода інших співвласників на виплату співвласнику, який бажає отримати компенсацію вартості його частки, не є обов`язковою, проте судам під час вирішення справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати, чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які мають (не мають) змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Таким чином, враховуючи, що спірним автомобілем з причепом фактично користується відповідач, спільне володіння та користування ними є неможливим, оскільки вони є неподільними речами, згода інших співвласників на виплату співвласнику, який бажає отримати компенсацію вартості його частки, не є обов`язковою та відсутність відомостей, що виплата ОСОБА_1 компенсації за 1/2 частини спільного автомобіля та причепу становитиме надмірний тягар для ОСОБА_2 , суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на 1/2 частину легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та 1/2 частини причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску, з дня отримання нею грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки - DAEWOO, модель - LANOS, тип загальний легковий седан - В, чорного кольору, номерний знак - НОМЕР_1 , 2008 року випуску та 1/2 частини причіпа марки ЛЕВ, модель 183121, сірого кольору, номерний знак - НОМЕР_2 , 2015 року випуску в розмірі 31125,27 грн. (тридцять одна тисяча сто двадцять п`ять грн.) 27 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача - адвокат Головко Іван Іванович, робоча адреса: вул. Центральна, 20, смт Нові Санжари, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 22 січня 2021 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва