РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУПФУ) про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2011 у справі №2а-8622/11 постановлено адміністративний позов задоволено частково; визнано неправомірними дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 50, частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя здійснено перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 28.01.2011 року по 19.06.2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком; допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 у справі №2а-8622/2011 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя задоволено частково; постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2011 року у справі №2а-8622/11 скасувано; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо не проведення перерахунку та виплати на користь ОСОБА_1 державної та додаткової щомісячної пенсії у розмірах відповідно до ст.50 та ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 08 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно - протиправними; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 державну та додаткову щомісячну пенсії у розмірах відповідно до ст.50 та ч. 4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого на день виплати пенсії за період з 08 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно з урахуванням різниці, яка була вже виплачена; в задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набула законної сили 13.03.2012. На виконання рішення суду органом пенсійного фонду була нарахована компенсація в розмірі 5 715,52 грн..

Заборгованість в розмірі 5 715,52 грн. була виплачена в вересні 2020 року.

Оскільки відповідач своєчасно не виплатив позивачеві вказані суми пенсії, позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних розміром 10821,06 грн. за період з 13.3.2012 по 01.09.2020 на суму заборгованості, нараховану на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 по справі №2а-8622/2011.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).

28.12.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач ГУПФУ в особі представника Алєксєєвої Ю.О. із позовними вимогами ОСОБА_1 не погодилась, та в якому зазначила, що на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 по справі №2а-8622/2011відповідачем здійснено перерахунок пенсії та нараховано 5715,52 грн., яка виплачена позивачу в вересні 2020 року, тому вказана постанова виконана вчасно та в повному обсязі.

Також вказує, що спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу невиконання постанов суду, а тому на них не розповсюджуються норми ст. 625 ЦК України. У постанові судом не визначено конкретної суми до стягнення, а тому зобов`язання в даному випадку не можуть вважатися грошовими. Пенсійний фонд не є розпорядником державних коштів, а тому не може нести відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2011 у справі №2а-8622/11 постановлено адміністративний позов задоволено частково; визнано неправомірними дії УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 50, частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 28.01.2011 року по 19.06.2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком; допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 у справі №2а-8622/2011 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя задоволено частково; постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2011 року у справі №2а-8622/11 скасовано; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо не проведення перерахунку та виплати на користь ОСОБА_1 державної та додаткової щомісячної пенсії у розмірах відповідно до ст.50 та ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 08 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно - протиправними; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 державну та додаткову щомісячну пенсії у розмірах відповідно до ст.50 та ч. 4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого на день виплати пенсії за період з 08 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно з урахуванням різниці, яка була вже виплачена; в задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набула законної сили 13.03.2012. На виконання рішення суду органом пенсійного фонду була нарахована компенсація в розмірі 5 715,52 грн..

Заборгованість в розмірі 5 715,52 грн. була виплачена в вересні 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя реорганізоване шляхом злиття з 31.03.2017 у Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України»реорганізовано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Отже, відповідач ГУПФУ є правонаступником прав і обов`язків Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя у спірних правовідносинах.

Оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом грошові кошти на виконання постанов суду від 13.03.2012 у справі № 2-а-8622/2011 розміром 5715,52 грн., йому виплачені лише в вересні 2020 року, що не заперечується відповідачем у відзиві на позов, тому позивач у позові, просить на підставі статті 625 ЦК України стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати, нараховані за періоди невиконання грошового зобов`язання у вигляді несплати грошових коштів у вказаних розмірах.

Відповідно до положень ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

З огляду на зазначене, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц).

Згідно з наданим позивачем розрахунком 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості 5715,52 грн. та інфляційних втрат за період затримки виконання грошового зобов`язання за постановою суду від 13.03.2012 у справі №2а-8622/2011 за період з 13.03.2012 року по 01.09.2020 року, інфляційні втрати за вказаний період становлять 9368,06 грн., а 3% річних складають 1453 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, сумнівів у його обґрунтованості у відзиві на позов не наведено. Суд, перевіривши даний розрахунок, знаходить його правильним та обґрунтованим.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у відзиві на позов на Порядок № 440 як на підставу встановлення особливого порядку виконання рішень суду, що ухвалені до 01.01.2013, оскільки цей Порядоквизначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до частин 12 статті 3 Закону України «Про гарантії держави по виконанню судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаним Законом передбачається виконання саме рішень про стягнення коштів з державного органу. Натомість, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 по справі №2а-8622/2011, стосувалась зобов`язання УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя нарахувати та виплатити основну та додаткову пенсію позивачеві за певні періоди.

Також, суд вважає помилковим посилання відповідача у відзиві на позов на те, що спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу невиконання постанов суду, а також, що постановами суду не визначено конкретної суми до стягнення, а тому приписи ст. 625 ЦК України застосуванню не підлягають, оскільки така позиція суперечить вищенаведеним положенням законодавства та правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду.

Зазначаючи про те, що Пенсійний фонд не є розпорядником державних коштів, а тому не може нести відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України, відповідач у відзиві вказує, що відповідальність лежить на державі в особі Державного казначейства. У той же час, постанови суду обов`язки з нарахування та виплати основної та додаткової пенсій позивачу покладені саме на орган ПФУ, а не на Державне казначейство. До того ж, саме орган ПФУ як суб`єкт владних повноважень вчинив протиправні дії, які призвели до порушень прав позивача на своєчасне отримання пенсій у визначеному законом розмірі, що і було встановлено вищезазначеними постановами суду, з огляду на що твердження відповідача про те, що відповідальність за несвоєчасну виплату пенсій позивачеві лежить на Державному казначействі є неспроможними.

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 тому, позов підлягає задоволенню у вказаній частині шляхом стягнення з відповідача на його користь вищезазначених сум.

Крім того, оскільки на підставі п. 10 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»позивача звільнено від сплати судового збору я кгромадянина, віднесеного до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 13.03.2012 року по 01.09.2020 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 по справі №2а-8622/2011, у загальній сумі 10 821 (десять тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 06 коп..

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Державного бюджету України судовий збір розміром 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду складено 18 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б).

Суддя А.В.Воробйов