ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3103/13-ц
номер провадження 6/695/185/21
УХВАЛА

17 листопада 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_2 із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2013 у справі № 695/3103/13.

У судове засідання з розгляду заяви, яке призначено на 17 год. 00 хв. 17.11.2021, заявник не прибув, у прохальній частині заяви представник ОСОБА_2 - адвокат Сизько Д.Б. просив провести розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягав.

Заінтересована особа Золотоніський міськрайоний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання також не забезпечив, про дату, місце і час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.08.2009 у справі № 2-691/2009 позов ЗАТ «Приватбанк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; державне мито в сумі 1014,75 грн; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 38,50 грн.

Рішенням Золотонісько

,го міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2010 у справі № 2-4049/2010/2306 позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по договору надання споживчого кредиту.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2010 у справі № 2-4049/2010/2306 забезпечено позов шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк».

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2017 у справі № 2-4049/10 скасоване тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2013 у цивільній справі № 695/3103/13-ц ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчих листах № 2-691 від 18.08.2009 та № 2-4049 від 23.12.2010, виданих Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Відповідно до довідки, виданої АТ «Укрсиббанк» від 07.07.2021 № 55-5-06/33/126, ОСОБА_2 станом на 07.07.2021, немає отриманих та непогашених кредитів в АТ «Укрсиббанк».

З інформації, наявної в інтернет-ресурсі «Автоматизована система виконавчих проваджень» вбачається, що відомості про наявність виконавчих проваджень, де ОСОБА_2 є боржником, а АТ «Укрсиббанк» стягувачем, відсутні.

Згідно з постановою заступника начальника відділу Золотоніського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУЮ (м.Київ) від 20.09.2021, виконавче провадження № 37955788 з примусового виконання виконавчого листа № 2-691, виданого 18.08.2009, щодо стягнення з ОСОБА_2 державного мита та витрат на ІТЗ в сумі 1053,25 грн, закінчено. Знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 з України, яке було встановлено ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 13.08.2013 у справі №695/3103/13-ц.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 3 Закону № 1404-VIIIвідповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених закономабо міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»)

Частиною 1 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2013 у справі № 695/3103/13-ц ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчих листах № 2-691 від 18.08.2009 та № 2-4049 від 23.12.2010, виданих Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Відсутність будь-якої заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Укрсиббанк» стверджується довідкою від 07.07.2021 № 55-5-06/33/126 та відсутністю відкритих виконавчих проваджень в «Автоматизованій системі виконавчих проваджень» відносно ОСОБА_2 як боржника та АТ «Укрсиббанк», як стягувача.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.09.2021, виконавче провадження № 37955788 з примусового виконання виконавчого листа № 2-691 від 18.08.2009 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1053,25 грн на користь ПАТ КБ «Приватбанк», закінчено, та знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 з України, яке було встановлено ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 13.08.2013 у справі № 695/3103/13-ц.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою, та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.,ст. 247, 353, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити частково.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , застосоване на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2013 у справі № 695/3103/13.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття ОСОБА_2 з контролю та виключення відповідних записів про нього у тому числі, але не обмежуючись з бази даних Державної прикордонної служби України «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Л.В. Середа