БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1993/11 провадження № 4-с/361/73/21
У Х В А Л А

«15» листопада 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Шаварин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66259260, учасники судового провадження: суб`єкт оскарження Броварський відділ Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ); стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Загорського Ю.Ю, у рамках виконавчого провадження № 66259260 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 09 серпня 2021 року.

В обґрунтування скарги зазначається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 2/3 часток його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2011 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від

01 листопада 2011 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від

22 серпня 2011 року змінено, зменшено розмір стягнутих аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 2/3 частин до 1/3 частини, в решті рішення суду залишено без змін.

26 липня 2021 року старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Менчиць Н.Є. відкрито виконавче провадження

№ 66259260.

09 серпня 2021 року державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Загорським Ю.Ю. у рамках виконавчого провадження № 66259260 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, так як перед її постановленням державний виконавець не перевірив наявність заборгованості за виконавчим провадженням

№ 66259260. При цьому лише за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти на відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи № 2-1993/11 вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 2/3 часток його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2011 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2011 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2011 року змінено, зменшено розмір стягнутих аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 2/3 частин до 1/3 частини, в решті рішення суду залишено без змін.

29 листопада 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист № 2-1993/11 перебував на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою старшого державного виконавця від 04 вересня 2018 року виконавчий лист № 2-1993, виданий 29 листопада 2011 року повернутий стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому постановою старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Менчиць Н.Є. від 26 липня

2021 року відкрито виконавче провадження № 66259260.

Оспорюваною постановою державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Загорського Ю.Ю. від 09 серпня 2021 року у рамках виконавчого провадження № 66259260 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунка, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів. Вказана постанова мотивована необхідністю забезпечення виконання рішення.

Вимога заявника про скасування постанови про арешт коштів боржника мотивована відсутністю заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок стягнення аліментів визначений у статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною другою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За положеннями частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як передбачено частинами першою та другою статті 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що державний виконавець наділений повноваженнями щодо звернення стягнення на майно боржника за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Разом з тим, матеріалами справи не доведено наявності у боржника ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 .

Доказів наявності заборгованості по сплаті аліментів до суду не надано і державним виконавцем.

Вказані обставини щодо добровільного виконання рішення суду боржником та відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів державний виконавець не перевірив, у зв`язку з чим 09 серпня 2021 року неправомірно виніс постанову про арешт грошових коштів боржника. Наявність заборгованості у розмірі 133 015 грн. 00 коп. недоведена.

Крім того, незважаючи на порушення порядку накладення такого арешту, після звернення боржника до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна, йому було неправомірно відмовлено у знятті арешту з грошових коштів у спосіб залишення без реагування.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За встановлених обставин та вимог закону, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме шляхом визнання неправомірною постанови від 09 серпня 2021 року та зобов`язання скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника.

Керуючись статтями 447-451 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову про арешт коштів боржника державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Загорського Юрія Юрійовича від 09 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № 66259260.

Зобов`язати Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № 66259260.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин