Провадження № 2-о/522/444/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження, в якій з урахуванням уточненої заяви від 23.11.2021 просила суд встановити факт народження у ОСОБА_3 дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Севастополь, Автономної республіки Крим, батьком якого є ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що 23.05.2014 між заявником та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, після укладення якого заявник переїхала до Автономної республіки Крим, де проживала постійно. Паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_5 » заявник не отримувала, користувалася паспортом на прізвище « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник народила дитину - ОСОБА_7 . У 2020 році заявник виїхала з тимчасово окупованої території та переїхала до м. Одеси. У зв`язку з тим, що дитина народилася на тимчасово окупованій території, неможливо отримати свідоцтво про народження. Встановлення вказаного факту, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у заяві.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на адресу суду надійшло повідомлення, відповідно до якого просить розглянути справу за відсутністю представника Відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Також зазначають, що у разі задоволення позивних вимог, державна реєстрація народження має проводитись за ст. 133 СКУ: «Якщо дитина народилася у подружжі, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини», так як, згідно наданого свідоцтва про шлюб, шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області за № 321 від 23.05.2014 року. Тобто, має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та громадянство батьків дитини, а також підставу внесення відомостей про батька дитини (шлюб батьків).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження, який породжує для заявника юридичні наслідки - отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка.

Судом установлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , яке видано 23.05.2014 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, 23 травня 2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 », про що складено відповідний актовий запис № 321.

Як вбачається з матеріалів справи на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Ленінським РВ УМВС України в м.Севастополі 26.04.2006 видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 .

10.09.2021 Органом 5116 на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України № НОМЕР_3 .

Згідно копії Свідоцтва про народження, що видане Відділом ЗАГС Гагарінського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя серії НОМЕР_4 від 12.03.2019, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 батьками якого вказано: мати: ОСОБА_8 громадянка Російської Федерації, відомості про батька дитини не зазначені.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено норми, які стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, зокрема що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При наданні оцінки свідоцтву про народження дитини, як доказу, приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надала суду належних доказів на підтвердження того, що вона ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим народила дитину чоловічої статі, оскільки її прізвище в паспорті громадянина України суперечить прізвищу матері у свідоцтві про народження дитини, відповідно до якого матір`ю дитини вказано « ОСОБА_6 », яка є громадянкою Російської Федерації.

В той час, заявляючи вимогу про встановлення факту народження дитини, заявниця посилається на те, що після анексії кримського півострову не переоформила паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_5 » та продовжувала проживати в АРК, користуючись паспортом на ім`я « ОСОБА_8 ».

Тобто заявник фактично просить ототожнити цих двох осіб.

Згідно аб. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", судами не встановлюється тотожність особи, а тому суд позбавлений можливості встановлювати тотожність осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Крім того, заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася дитина ОСОБА_7 . Натомість, просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_4 .

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_4 в м.Севастополь АРК.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявниці на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

За приписами ч.3 ст.317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини.

Разом з тим, відомості про дитину та її батьків, зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини, відомості щодо дитини та батьків дитини не співпадають з відомостями, які просить встановити заявниця ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані розбіжності, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №758/2671/17.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до правового змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1, 3, 5, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.І. Ковтун