Провадження №: 2/755/8754/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

"19" листопада 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі,-

в с т а н о в и л а:

15.11.2021 до Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства про визнання незаконним та скасувати наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати Наказ відповідача № 139-к від 05.11.2021 про відсторонення позивача від роботи;

- поновити позивача на його роботі з 05.11.2021;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за фактичний час незаконного відсторонення позивача від роботи;

Також у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

18.11.2021 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року за № 13 "Про практику застосування судами законодавства" якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Проте, позивач, окрім визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, ставить питання про виплату заробітної плати у період її відсторонення, що необхідно уточнити.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Разом з тим, заявляючи позовні вимоги майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці - про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем не зазначено ціну позову, прохальна частина позовної заяви не містить конкретної суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, не наведено обґрунтованого розрахунку цієї суми.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Позивачем ціну позову не визначено, судовий збір не сплачено, позивач просить звільнити від його сплати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Тобто, позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимог про стягнення заробітної плати, однак не звільняється від його сплати щодо вимог про визнання незаконними та скасування наказу про відсторонення від роботи, оскільки такі вимоги не тотожні поновленню на роботі звільненого працівника, при пред`явленні яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає право суду, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до частин 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, врахувавши майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбачено законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Єдиною підставою для вчинення судом, зазначених у цих нормах дій, є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (позивача).

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, яка звертається до суду, що особа повинна довести поданими письмовими доказами. Позивачем не надано доказів щодо неможливості сплати нею судового збору за розгляд вимог щодо визнання незаконними та скасування наказу Відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Тому за подання позову в частині скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судовий збір за двома вимогами, немайновою згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та майновою відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року (908 грн. 00 коп), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Додатково роз`яснюю, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м. Києва, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38012871, банк отримувача Державне Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026005 , код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Враховуючи вищевикладене, пред`явлена позовна заява подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- не зазначено ціну позову;

- до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, або підстави звільнення від його сплати;

- не додано розрахунок ціни позову;

- не вказано розмір заробітної плати, яку просить стягнути позивач щодо відповідача;

- не додано довідку про заробітну плату.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Оскільки встановлено невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства про визнання незаконним та скасувати наказ про відсторонення від роботи та поновити позивача на роботі, необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків поданої заяви терміном десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства про визнання незаконним та скасувати наказ про відсторонення від роботи та поновити позивача на роботі, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В.Коваленко