КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи:359/8178/18-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8608/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Борець Є.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання дій незаконними

за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Гайдаманчука Олександра Вікторовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2021 року,

встановив:

у жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії ПрАТ «Київобленерго» в особі Бориспільського районного підрозділу (назву було змінено на ПрАТ «ДТЕК «Київські регіональні електромережі» 03.09.2020) щодо нарахування їй боргу за спожиту електроенергію в сумі 84 603 грн. 98 коп. та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2021 року позов було задоволено - визнано незаконними дії відповідача, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок заборгованості по оплаті послуг з постачання електричної енергії, стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 8 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача - Гайдаманчук О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона є співвласницею спального корпусу №5 табору праці та відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою їй постачається електрична енергія, яку вона оплачувала. В липні 2018 року вона отримала рахунок, в якому їй було нарахована заборгованість за надану електричну енергію в сумі 84 603 грн. 98 коп. Позивач вважала, що заборгованість їй нарахована безпідставно, а тому вона просила визнати незаконним нарахування заборгованості.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2021 року позовні вимоги було задоволено - визнано незаконними дії відповідача щодо нарахування заборгованості по оплаті послуг з постачання електричної енергії в сумі 84 603 грн. 98 коп. та зобов`язано здійснити перерахунок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив порушення прав позивача, оскільки здійснив безпідставне нарахування заборгованості у вказаній сумі по оплаті послуг з постачання електричної енергії, що не відповідало обсягу спожитої ОСОБА_1 електричної енергії.

Такий висновок суду є законним і обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є співвласницею спального корпусу №5 табору праці та відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 05 липня 2005 року загальною площею 221,7 кв.м разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках. За вказаною адресою було встановлено прилад обліку електричної енергії СА4Е5030, заводський номер 01444506, який розташовано в ТП №444 та через який здійснювався облік всієї електричної енергії, яка надавалась на вказане приміщення . З ОСОБА_1 було укладено Договір про користування електричною енергією №200876785, з іншими співвласниками договори не укладались.

Назва відповідача була змінена на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 03.09.2020.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник зобов`язаний надавати споживачам у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, дані про споживання ними електричної енергії.

Відповідно до положень п.2.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року, у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

В матеріалах справи міститься копія звернення позивача до відповідача з приводу нарахування їй заборгованості в сумі 84 603 грн. 98 коп., однак перерахунок відповідачем здійснено не було.

В чч. 1-3 ст. 714 ЦК України закріплено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Заперечуючи проти заявлених вимог, представник відповідача пояснював, що заборгованість в сумі 84 603 грн. 98 коп. була нарахована позивачу після отримання доступу до лічильника, яким користувалась ОСОБА_1 , на якому було зафіксовано дані - 5 835. При цьому представник відповідача вказував, що заборгованість було нараховано з урахуванням коефіцієнту трансформації - 20. Після цього представник вказував, що за травень 2018 року було проведено перерахунок та зменшено суму заборгованості на 5 260 грн. 75 коп., що становить суму втрат в мережі, які нараховуються власникам ТП, яким не була ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі, представник відповідача зазначає, що після отримання доступу до лічильника 06.06.2018 була нарахована заборгованість в розмірі 78 163 грн. 76 коп. В подальшому було здійснено перерахунок без коефіцієнту трансформації та визначено розмір заборгованості в сумі 72 903 грн. 01 коп. Вказані пояснення не узгоджуються з іншими квитанціями, які були направлені відповідачем ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься Рахунок на сплату боргу № від 07.06.2018, в якому вказано суму заборгованості - 78 000 грн.

Доводи апелянта про те, що з 2013 року по червень 2018 року працівники ПАТ «Київобленерго» не мали доступу до приладу обліку електричної енергії, яким користувалась ОСОБА_6 , не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки показники лічильника - 2 202 вказувались в квитанціях, які були направлені позивачу з 2011 року та містились різні дані щодо обсягу спожитої електроенергії - 67, 70, 72, 74. Представник відповідача не зміг пояснити з якого обсягу спожитої електричної енергії була нарахована сума заборгованості - 84 603 грн. 98 коп. та визнав, що вказана сума нарахована помилково.

В квитанції за липень 2018 року вказується сума заборгованості за попередній період - 82 788 грн. 62 коп., за липень 2018 - 1 127 кВтгод, а загальна сума заборгованості - 84 603 грн. 98 коп. При цьому в квитанції зазначено показники лічильника станом на 21.06.2018 - 2 840, поточні на 31.07.2018 - 4 197, попередні на 01.07.2018 - 3 144, різниця - 1 053.

В квитанції за вересень 2018 року вказано показники лічильника попередні - 5 201, попередні 3 467, фактичні показники на 07.09.2018 - 3 467, сума до сплати з попереднього рахунку - 86 337 грн. 02 коп., сума до сплати після перерахунку - 82 891 грн. 52 коп.

Попередження № про припинення постачання електроенергії від 06.08.2018, в якому вказується, що за період з грудня 2014 року по травень 2018 року утворилась заборгованість в сумі 82 788 грн. 62 коп. Обсяги спожитої електроенергії понад 3 роки - 10 071 кВТгод, а починаючи з серпня 2015 року по травень 2018 року - 41 610 кВтгод.

Крім того, позивачу було направлено Попередження № про припинення постачання електроенергії від 05.09.2018, в якому вказується, що за період з грудня 2014 року по липень 2018 року утворилась заборгованість в сумі 84 603 грн. 98 коп., обсяги спожитої електроенергії понад 3 роки - 11 356 кВтгод, а починаючи з вересня 2015 року по липень2018 - 53 947 кВтгод.

Відповідно до п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 (із змінами та доповненнями), які діяли до 26.06.2018, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця.

Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця.

Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів.

Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Результати знятих уповноваженою особою електропостачальника (електророзподільного підприємства) показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку) або зазначаються на корінці останнього розрахункового документа, наданого побутовим споживачем на перевірку, із зазначенням дати проведення зняття.

У разі проведення побутовим споживачем розрахунків за спожиту електричну енергію згідно з показами встановленого на його об`єкті багатозонного засобу обліку обсяг спожитої електричної енергії визначається відповідно до питомої ваги обсягу електричної енергії, що спожита у відповідній зоні доби протягом розрахункового періоду, до загального обсягу спожитої електричної енергії в цьому періоді.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується побутовому споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку.

У разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск.

Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника (електророзподільного підприємства).

Один примірник акта про недопуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового зв`язку. У разі отримання побутовим споживачем акта про недопуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником (електророзподільним підприємством) за телефонами, зазначеними у цьому акті, або кол-центру.

Складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

Таким чином, працівники відповідача в порушення покладених на них обов`язків не проводили контрольний огляд засобу обліку і належним чином перевірку даних обсягу спожитої електричної енергії не здійснювали, починаючи з 10.01.2011, коли було зафіксовано показання лічильника - 2 202 кВтгод.

Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з п. 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з чч. 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апелянта про те, що Висновок комісійної судово-економічної експертизи №01/10-20 від 01.10.2020 не є належним доказом по справі, також не може бути підставою для скасування рішення суду. В рішенні суд першої інстанції послався на вказаний висновок, який було складено атестованими судовими експертами Перевозовою І.В. та Морозовою О.С . Вказані експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України. У вказаному висновку не були об`єктом дослідження питання права. За результатами дослідження копій документів, які є в матеріалах справи, було зроблено висновки, що заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 78 000 грн. та в сумі 84 603 грн. 98 коп. не підтверджується, а встановити суму заборгованості за спожиту електроенергію ОСОБА_1 станом на 05.09.2018 не виявилось можливим.

В ст. 76 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доводи апелянта про те, що позивач обрала неналежний спосіб захисту, а суд позбавлений можливості встановити дійсні обсяги спожитої електричної енергії, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Відповідач направляв ОСОБА_1 вже після проведення перерахунків, про які він вказував, Попередження № про припинення постачання електроенергії від 06.08.2018 та Попередження № про припинення постачання електроенергії від 05.09.2018.

Таким чином позивач довела порушення її права як споживача.

У ч. 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00, § 23).

Згідно з чч. 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, рішення було ухвалено судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - Гайдаманчука Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді