справа №2-1598/06
провадження №4-с/619/2/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суду Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.,

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи

старшого державного виконавця Руденко Т.П.,

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяна Павлівна, ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Т.П. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610.

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, заінтересовані особи: старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяна Павлівна, ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Т.П. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610, в якій просить: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року до 22 жовтня 2016 року (включно); зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяну Павлівну усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2016 року до теперішнього часу.

Заявник посилається на те, що в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 60308610 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2006 року.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження старшим державним виконавцем Руденко Т.П. складались розрахунки заборгованості по аліментах ОСОБА_2 .

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 від 22.09.2020 року № 60308610 за виконавчим листом № 2-1598/06 від 15.10.2019 року, станом на 01.09.2020 року заборгованість за виконавчим документом становить 154739,00 грн., сплачено 14330,00 грн., залишок боргу складає 140409,00 грн.

Даний розрахунок отримано матір`ю заявника поштою 25.09.2020 року, що підтверджується витягом із офіційного Інтернет сайту АТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення з трек номером 179 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=179).

Заявник не згодний з результатами розрахунку та має намір його оскаржити, а розрахунок отримано його матір`ю 25.09.2020 року, тому вважає, що строк подання скарги спливає 05 жовтня 2020 року. Звертає увагу суду на те, що заявником оскаржуваний розрахунок взагалі отримано лише 27 вересня 2020 року.

Крім того, просить суд врахувати, що в країні встановлений карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 р. № 211, з 12 березня до 22 травня 2020 року на території України встановлено карантин. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 р. № 392, з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Харківської області дію карантину продовжено. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 р. № 641, з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Харківської області дію карантину продовжено.

З таких підстав, вважає, що строк подання скарги на дії державного виконавця, на складений останнім розрахунок не є пропущеним. Якщо суд вважає строк подання скарги пропущеним, просить поновити його з наведених підстав.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2006 року у справі № 2-1598/06 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшани Дергачівського районну Харківської області, аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття.

Згідно відомостей Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), копії листів додаються, оригінали містяться в виконавчому провадженні № 60308610, 19.01.2007 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2-1598 виданий 13.10.2006 року.

21.03.2007 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла станом на 21.03.2007 року вбачається наступне:

«Повернення виконавчого документа стягувачеві

Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: 1) за письмовою заявою стягувача…»

Крім того, згідно вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа і авансового внеску стягувачеві державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Згідно відповіді на адвокатський запит №25556/62066/17/20/04.4 від 22.09.2020 на виконанні у відділі ДВС Дергачівського РУЮ Харківської області перебувало виконавче провадження № 2727638 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1598 від 13.10.2006 Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

21.03.2007 року виконавче провадження завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка діяла на той час), за письмовою заявою стягувача.

Повторно до відділу державної виконавчої служби надійшло виконавче провадження 23.10.2019 року АСВП № 60308610.

Так, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2019 року у справі № 2-1598/06, провадження № 6/619/98/19 (суддя Якименко Л.О.) заяву ОСОБА_6 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі н.с. 2-1598/06.

При зверненні до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявник, тобто ОСОБА_6 ввела суд в оману, а саме за змістом заяви остання зазначає, що виконавчий лист було направлено до ВДВС Дергачівського району, та працівниками ВДВС на теперішній час повідомлено, що виконавчий лист втрачено, що не відповідає дійсності, оскільки згідно відповідей виконавчий лист повернуто стягувачу за її ж заявою.

Таким чином, заявник звертає увагу суду на наступне.

В 2007 році державним виконавцем за заявою стягувача було повернуто виконавчий лист про стягнення з заявника по даній справі аліментів, з боку стягувача до заявника не було жодних претензій по сплаті аліментів.

При цьому постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа оскаржена з боку стягувача не була, хоча вона мала таке право у відповідності до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії з боку стягувача підтверджують той факт, що ОСОБА_3 була згода з прийнятим рішенням державного виконавця, розуміла той факт, що в подальшому повторно подати виконавчий лист до державної виконавчої служби для виконання можливості не матиме.

Із клопотанням про поновлення строку оскарження постанови про повернення виконавчого документа, позивач до суду також не зверталась.

Позивач, не звернувшись до суду із скаргами на дії державного виконавця, була згодна із прийнятим рішенням.

В подальшому з заявами до державної виконавчої служби позивач не зверталась, та виконавче провадження було відкрито повторно лише 23.10.2019 року.

Крім того, 31 липня 2009 року позивачем було складено розписку, відповідно до якої остання відмовилась від сплати аліментів на її користь на утримання сина. Оригінал розписки міститься у заявника та при потребі буде наданий суду для огляду.

Таким чином, на теперішній час з 23.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60308610.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 від 22.09.2020 року № 60308610 за виконавчим листом № 2-1598/06 від 15.10.2019 року, станом на 01.09.2020 року заборгованість за виконавчим документом становить 154739,00 грн., сплачено 14330,00 грн., залишок боргу складає 140409,00 грн.

Даний розрахунок складений старшим державним виконавцем за період з жовтня 2009 року по серпень 2020 року, тобто за період 10 років.

Зважаючи на те, що виконавче провадження відкрито з 23.10.2019 року, то нарахування заборгованості за період з жовтня 2009 року до 23 жовтня 2016 року є неправомірним.

Таке нарахування заборгованості зі сплати аліментів вважає неправомірним виходячи з наступного.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження набули чинності зміни до ч. 1 ст. 194 СК України. Норма ч. 1 ст. 194 СК України в попередній редакції передбачала можливість стягнення за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. У даному виконавчому провадженні виконавчий лист стягувачем був пред`явлений вперше 19.01.2007 року. 21.03.2007 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ за заявою останньої був повернутий стягувачеві. Оскільки виконавчий документ був повернутий, повторно його пред`явлено до виконання 23.10.2019 року.

Отже, до відносин, які виникли до внесення змін до ч. 1 ст. 194 СК України слід застосовувати строк в 3 роки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 641/4325/19, провадження № 22-ц/818/4691/19 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85199084).

Таким чином дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року до 22 жовтня 2016 року (включно), - є неправомірними, оскільки вказаний період часу знаходиться поза межами трирічного строку, встановленого ч. 1 ст. 194 СК України в редакції, що діяла до 28.08.2018 року).

15 жовтня 2020 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненою скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року до 22 жовтня 2016 року (включно); визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з 22 жовтня 2016 року до 22 жовтня 2019 року (включно); зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяну Павлівну усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2019 року до теперішнього часу, посилаючись на те, що стосується періоду з 23 жовтня 2016 року до 23 жовтня 2019 року, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно відповіді на адвокатський запит №25556/62066/17/20/04.4 від 22.09.2020 на виконанні у відділі ДВС Дергачівського РУЮ Харківської області перебувало виконавче провадження № 2727638 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1598 від 13.10.2006 Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

21.03.2007 виконавче провадження завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка діяла на той час), за письмовою заявою стягувача.

Повторно до відділу державної виконавчої служби надійшло виконавче провадження 23.10.2019 АСВП № 60308610.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка діяла станом на 2007 рік). Про повернення виконавчого документа і авансового внеску стягувачеві державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк. Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Таким чином, повернення виконавчого листа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» позбавляє стягувача право на повторне звернення до державної виконавчої служби з тим самим виконавчим листом.

Крім того, як вище було зазначено, 31 липня 2009 року позивачем було складено розписку, відповідно до якої остання відмовилась від сплати аліментів на її користь на утримання сина. Оригінал розписки міститься у заявника, копія в матеріалах справи.

Зважаючи на викладені обставини, вважає, що стягнення аліментів до 23.10.2019 є безпідставним.

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Т.П. надала суду відзив на скаргу, відповідно до якого просить в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що на виконанні у Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться дублікат виконавчого листа №2-1598/06 виданий 15.10.2019 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.08.2006 і до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60308610. Копії постанов надіслано сторонам виконавчого провадження. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем складено розрахунок заборгованості. Відповідно інструкції примусового виконання рішень. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість становить на 01.10.2019 126 377, 50 грн. Державним виконавцем за допомогою АСВП сформовано запити до ДПІ України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами підприємцями та щодо фізичної особи стосовно сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку та запити до УПФУ про те, чи боржник перебуває на обліку як отримувач пенсії, щодо рухомого майна, а саме транспортних засобів зареєстрованих за боржником. 03.12.2019 на прийомі у державного виконавця боржником ОСОБА_2 надано пояснення, в якому він від сплати аліментів не відмовляється. 12.12.2019 на адресу боржника було направлено розрахунок боргу по аліментах, який складено відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання за період з 01.10.2009 по 01.12.2019 становить 128 467,75 грн. 26.12.2019 державним виконавцем внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників так як заборгованості зі сплати аліментів складає 128 467, 75 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови відповідно до п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». 26.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про обмеження виїзду за кордон. 26.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 26.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Повторно державним виконавцем за допомогою АСВП сформовано запити до ДПІ України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами підприємцями та щодо фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку та запити до УПФУ про те, чи боржник перебуває на обліку як отримувач пенсії, щодо рухомого майна, а саме транспортних засобів зареєстрованих за боржником. 01.07.2020 відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, та внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. 28.07.2020 до відділу надійшла заява стягувача про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. 25.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу та направлено боржнику 27.08.2020 відповідно до квитанції №187. Державним виконавцем за допомогою бази НАІС національна автоматизована інформаційна система Головного сервісного центру МВС України сформовано запит про наявність транспортних засобів за боржником, згідно якого за боржником зареєстровано транспортні засоби. 25.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на ТЗ ВАЗ, НОМЕР_1 та ВАЗ, НОМЕР_2 відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», та відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника. Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого листа. Виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 71 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції. П. 4 стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що перебуває пред`явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ст. 194 СК України в останній чинній редакції від 28 серпня 2018 року аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що перебували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Про розрахунок боргу боржнику було відомо 02.01.2020 (про це він повідомляв в своїй попередній скарзі, яку було залишено без розгляду). Дану скаргу подано 17.04.2020. Просить в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі з урахуванням норм чинного законодавства.

У судовому засідання представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Т.П. в задоволенні скарги просила відмовити в повному обсязі з урахуванням норм чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, згідно адресованого суду клопотання заінтересована особа ОСОБА_3 просить скаргу розглядати за її відсутності та відсутності її представника, заперечує проти задоволення скарги і просить постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності заінтересованої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2006 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини.

13 жовтня 2006 року Дергачівським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист на виконання рішення суду.

Згідно відомостей Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.01.2007 до відділу надійшов виконавчий лист № 2-1598 виданий 13.10.2006.

Постановою державного виконавця від 21 березня 2007 року вищевказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на 21.03.2007.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2019 року заяву ОСОБА_6 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі н.с. 2-1598/06 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, аліментів в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини.

15 жовтня 2019 року стягувач ОСОБА_3 подала заяву до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист виданий 15.10.2019 Дергачівським районним судом Харківської області та відкрито виконавче провадження у справі №2-1598/06 від 13 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Плугатирьовою Ю.С. від 23.10.2019 ВП № 60308610 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1598/06 виданого 15 жовтня 2019 року.

Крім того, старшим державним виконавцем складений розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам відповідно до виконавчого листа № 2-1598/06 від 15.10.2019. За період з жовтня 2009 року по 01 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 154 739 грн. Сплачено 14 330, 00 грн. Залишок боргу складає: 140 409, 00 грн.

Даний розрахунок отримано матір`ю заявника поштою 25.09.2020 року, що підтверджується витягом із офіційного Інтернет сайту АТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення з трек номером 179 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=179).

Заявник ОСОБА_2 не згодний з результатами розрахунку, розрахунок отримано його матір`ю 25.09.2020 року, тому строк подання скарги спливає 05 жовтня 2020 року.

В зв`язку з цим, суд вважає, що заявник не пропустив строк на оскарження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних постанов).

Відповідно до ч. 3. ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 9, ч. 14 ст. 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Частиною 8 вищезазначеної статті визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1 ст. 194 СК України, яка діяла на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у спірних правовідносинах, передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

03 липня 2018 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни у частину першу статті 194 СК України, і наразі, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З матеріалів справи убачається, що обов`язок сплати аліментів у ОСОБА_2 виник 13 жовтня 2006 року.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження набули чинності зміни до ч.1 ст.194 СК України. Норма ч.1 ст.194 СК України в попередній редакції передбачала можливість стягнення за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. У даному виконавчому провадженні виконавчий лист стягувачкою був пред`явлений вперше 19 січня 2007 року. Оскільки виконавчий документ був повернутий, повторно його пред`явлено до виконання 23 жовтня 2019 року.

Отже, до відносин, які виникли до внесення змін до ч.1 ст.194 СК України слід застосовувати строк в 3 роки.

Таким чином дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року по 22 жовтня 2016 року включно - є неправомірними, оскільки вказаний період часу знаходиться поза межами трирічного строку, встановленого ч.1 ст. 194 СК України (в редакції, що діяла до 28.08.2018 року).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року по 22 жовтня 2016 року включно не є правомірним. Зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяну Павлівну усунути порушення шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2016 року до теперішнього часу. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 11, 12, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 447-451 ЦПК України, ст. ст. 180, 194 СК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року по 22 жовтня 2016 року включно.

Зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяну Павлівну усунути порушення шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2016 року до теперішнього часу.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Харківський апеляційний суд шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги з дня складення повного тексту ухвали 27 січня 2021 року, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні резолютивної частини ухвали у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Л. О. Якименко