ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2005/21 Справа № 212/7751/20 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року, яке ухвалене суддею Колочко О.В. в м. Кривому Розі та повне судове рішення складено 20 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_3 , який працював на підприємстві відповідача протягом тривалого часу в умовах впливу шкідливих факторів, внаслідок чого отримав професійне захворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, довідкою комунальної установи «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, Серії ДНА-03 № 000030 від 19 квітня 2006 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача.

Вважає, що внаслідок смерті батька йому завдано моральної шкоди, оскільки він втратив близьку людину, яку дуже любив та поважав. За життя позивач мав з батьком тісний соціальний контакт, спільними зусиллям вони вирішували складні життєві ситуації та проблеми, завжди підтримували один одного, смерть батька стала для позивача великим стресом. Сім`я втратила люблячого батька і цю втрату не відновити. Тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 472 300 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання 200 000 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутої судом моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт вказує на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно заниженим, таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

На думку представника позивача суд першої інстанції не врахував, що внаслідок смерті батька позивач втратив рідну людину, життєвий зв`язок позивача з батьком розірвано назавжди. Позивач перебував з ним в тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав йому у буденних справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Після смерті батька позивач зазнав емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу, постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого його лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують його. Позивач позбавлений батьківського спілкування, турботи, любові та підтримки рідної людини.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача ПрАТ «Суха Балка» зазначає про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, натомість рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПрАТ «Суха Балка» - Гарькавого А.Г., який заперечував проти задоволення апеляційної карги представника позивача, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву відповідача на апеляційну скаргу представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14).

ОСОБА_3 з січня 1968 року до березня 1992 працював на різних посадах в підземних умовах на шахті іменем «Фрунзе» ВАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» (а.с. 75-76).

Відповідно до Повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) від 12 березня 1991 року, причиною професійного захворювання у позивача є пил (а.с. 74).

Відповідно до висновку ЛТЕК від 19 травня 1992 року ОСОБА_3 первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності (а.с. 26).

При повторно переогляді висновком ЛТЕК від 29 червня 1993 року ОСОБА_3 повторно встановлено 30% втрати професійної працездатності (а.с. 27).

При наступному переогляді висновком ЛТЕК від 01 січня 1994 року ОСОБА_3 повторно встановлено 35% втрати професійної працездатності, ІІІ група інвалідності (а.с. 28).

При повторному переогляді висновком ЛТЕК від 30 травня 1994 року ОСОБА_3 повторно встановлено 45% втрати професійної працездатності, ІІІ група інвалідності (а.с. 29).

При наступних переоглядах висновками ЛТЕК від 25 травня 1995 року, 24 червня 1996 року, 26 травня 1998 року, 01 липня 1999 року, 26 червня 2000 року, 26 червня 2001 року та 22 травня 2003 року ОСОБА_3 повторно встановлено 45% втрати професійної працездатності, ІІІ група інвалідності (а.с. 30-36).

Висновком ЛТЕК від 20 жовтня 2005 року ОСОБА_3 повторно встановлено 100% втрати професійної працездатності, І група інвалідності, безстроково (а.с. 37).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 15).

Відповідно до довідки комунальної установи «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, Серії ДНА-03 №000030 від 19 квітня 2006 року, встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві ВАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» (а.с. 16-17).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька внаслідок отриманого ним професійного захворювання з відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, однак не погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як вбачається з матеріалів справи, повідомленням про хронічне професійне захворювання (отруєння) від 12 березня 1991 року, довідкою посмертного огляду по встановленню причинного зв`язку між смертю та профзахворюванням від 19 квітня 2006 року встановлено, що професійне захворювання виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача, що потягло за собою в подальшому смерть ОСОБА_3 , що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата батька завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, яка виникла з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача ПрАТ «Суха Балка»необґрунтований та занижений. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що внаслідок смерті батька позивач втратив рідну людину, життєвий зв`язок позивача з батьком розірвано назавжди. Позивач перебував з ним в тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав йому у буденних справах та підтримував у складених життєвих ситуаціях. Після смерті батька позивач зазнав емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу, постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого його лиха, перебуває у напруженому психологічному стані. Позивач позбавлений батьківського спілкування, турботи, любові та підтримки рідної людини.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість моральних страждань позивача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПрАТ «Суха Балка» і збільшити його з 200 000 гривень до 280 000 гривень.

У зв`язку із збільшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає збільшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.

Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю батька та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПрАТ «Суха Балка» і збільшити його з 2 000 гривень до 2 800 гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні в частині розміру моральної шкоди, та збільшення його з 200 000 грн. до 280 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави підлягають стягненню 4 200 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 200 000 грн. до 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень.

Рішення суду змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 2 000 гривень до 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 січня 2021 року.

Головуючий:

Судді: