Ухвала

22 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 127/29655/13-ц

провадження № 61-18492ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року заяву про поворот виконання рішення залишено без розгляду.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження відмовлено.

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про залишення заяви про поворот виконання рішення без розгляду задоволено.

Заяву про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року повернуто особі, яка її подала.

У листопаді 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу до апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року необхідно відмовити з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року не була переглянута по суті в апеляційному порядку, її перегляд в касаційному порядку не вбачається можливим.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

В частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з підстав неналежного оформлення довіреності заявника без врахування положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 10 листопада 1994 року.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/29655/13-ц за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання майна.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 грудня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян