У Х В А Л А

23.11.2021 Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

До суду в системі «Електронний суд» надійшла вказана заява від представника заявника, в якій він просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що помер в м. Луганську ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Частиною 1 статті 1 ЦПК України, передбачено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При пред`явленні позову (Заяви) до суду заявнику (позивачу) необхідно визначити, до якого суду звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності (територіальної юрисдикції) цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Отже, за змістом абзацу 2 частини першої цієї статті заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території України. Тобто заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, на відміну від заяви про встановлення факту народження на цій території, подається з урахуванням загальних правил підсудності передбачених для справ окремого провадження про встановлення юридичних фактів.

Отже, виходячи з положень ст. 317 ЦПК України, на відміну від заяви про встановлення факту народження, яка може бути подана до будь-якого суду незалежно від місця проживання заявника, заява про встановлення факту смерті може бути подана лише до суду за місцем

проживання (перебування) саме заявника, а не його представника.

Як зазначено в матеріалах справи доданих до Заяви представника, заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що на даний час є тимчасово окупованою територією, та в заяві зазначено адресу місця перебування заявника: АДРЕСА_1 .

Згідно з судовою практикою Європейського Суду з прав людини фраза встановленого законом , крім іншого, поширюється на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися судом, встановленим законом у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа Сокуренко і Стригун проти України ).

Згідно з п.1 ч.1ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи, що заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи, що завданням цивільного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та те, що судом не можуть бути порушені правила підсудності, приходжу до висновку, що справа підлягає передачі відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України до Дзержинського районного суду м. Харкова.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 23, 27, 28, 30, 31, 32, 187, 258, 260, 316, 317 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу № 953/22152/21 за заявою ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту смерті - надіслати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дзержинського районного суду м. Харкова (адреса: м. Харків, проспект Перемоги, 52В).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23 листопада 2021 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ