У Х В А Л А

про визнання відводу необґрунтованим

25 січня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Щиглова Є.О.,

представника відповідача - адвоката Скріжалєвської Л.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі районного суду в м. Києві заяву представника відповідача про відвід головуючому у справі та матеріали цивільної справи за позовом Автогаражного кооперативу «Чайка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Олена Єгорівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Анатолій Іванович про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно та визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48778639 від 20.09.2019 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Оленою Єгорівною щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); 2) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48790582 від 20.09.2019 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Оленою Єгорівною щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); 3) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48790893 від 20.09.2019 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Оленою Єгорівною щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); 4) Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48791142 від 20.09.2019 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Оленою Єгорівною щодо нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); 4) визнати недійсними договір іпотеки від 28.11.2019 року № 713, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Анатолієм Івановичем.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 16.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження та визначенням дати підготовчого засідання - 25.01.2021 р.

В підготовчому засіданні представником відповідача-1 заявлено відвід головуючому у справі - судді Ларіоновій Н.М., з наданням письмової заяви від імені відповідача-1 ( ОСОБА_1 ) про відвід судді від розгляду даної справи, який мотивований тим, що у сторони відповідача виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки, на їх думку, порушено порядок розподілу справи між суддями. Крім того, позивач вдруге звертається з даним позовом, оскільки перший суддя відмовив в забезпеченні позову і позивач не сплатив навмисно судовий збір з метою повторного звернення до суду. Також по справах, які надійшли до суду раніше за вищевказаний позов, суддею було відкрито пізніше провадження і призначені до розгляду також у строк, пізніший ніж вказана справа, що, на думку сторони відповідача, свідчить про зацікавленість судді в розгляді даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу, посилаючись на його безпідставність. Додав, що позивач звернувся з вищевказаним позовом, оскільки попередній головуючий повернув позов в зв`язку з неусуненням недоліків. В такому випадку законом передбачено право знову звернутись до суду.

Відповідач-2 та треті особи в підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення не подавали, заперечення (відзив) на позов не надходив.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді, зокрема, і якщо суддя прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи (п.3 ч.1); якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (п.5 ч.1).

Відповідно до ст.39 ч.3 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписами ст.40 ч.3 абз.2 ЦПК України (в редакції Закону, що діє з 08.02.2020 р.) визначено, що в разі надходження до суду заяви про відвід судді пізніше ніж три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно матеріалів справи, судовою повісткою від 16.10.2020 р. учасники справи були повідомлені про підготовче засідання, призначене на 25.01.2021 р. Крім того, дата підготовчого засідання була завчасно розміщена на сайті «Судової влади». Більш того, ще 12.11.2020 р. представник відповідача-1 - адвокат Скріжалєвська Л.П. - особисто, під розписку, була ознайомлена про дату засідання в приміщенні суду.

Отже, у сторони відповідача, в разі наявності підстав для відводу судді, було достатньо часу (більш 2 місяців) для звернення до суду із заявою про відвід у встановлений законом строк.

А відтак, враховуючи, що заява про відвід подана стороною відповідача лише в підготовчому засіданні 25.01.2021 р., а не завчасно (не пізніше ніж три робочі дні до даної дати), то вищевказана заява про відвід не передається на авторозподіл для розгляду іншим суддею, а розглядається судом у складі головуючого у справі - судді Ларіонової Н.М.

Вирішуючи питання про відвід, суд виходить з такого.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді, зокрема, і якщо суддя прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи (п.3 ч.1); якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (п.5 ч.1).

Заявляючи про відвід, сторона відповідача посилається як на підставу для відводу - п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, пов`язуючи, на думку відповідача, з порушенням порядку розподілу справи та скорішим призначенням до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача не надано суду жодного доказу про порушення порядку автоматизованого розподілу вищевказаного позову, а тому такі твердження заяви про відвід є безпідставними та суд вважає їх саме припущеннями відповідача-1 ОСОБА_1 та його представника.

Також про те, що позивач повторно звертається до суду з вищевказаним позовом і йому раніше вже відмовлялось в забезпеченні позову, стороною відповідача також не додано жодного підтвердження. Більш того, канцелярією з цивільних справ районного суду при передачі вищевказаного позову судді також не було зроблено відміток про перебування аналогічного позову в провадженні суду. В зв`язку з чим, такі посилання сторони відповідача як обставину для відводу суддя вважає безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, згідно матеріалів справи вищевказаний позов є виключно підсудним Подільському районному суду м.Києва на підставі ст.30 ч.1 ЦПК України (за місцем знаходження нерухомого майна), надійшов до суду 12.10.2020 р., а провадження відкрито ухвалою від 16.10.2020 р. (тобто у встановлений ст.187 ч.1 ЦПК України строк - не пізніше 5 днів з дня надходження до суду).

Більш того, як вбачається з наданих до заяви про відвід електронної копії ухвали Подільського районного суду м.Києва під головуванням судді Ларіонової Н.М. від 31.07.2020 р. у справі № 758/6958/20, від 13.10.2020 р. у справі № 758/9461/20, від 13.10.2020 р. у справі № 758/9295/20, що містяться в ЄДРСР, провадження у даних справах було відкрито в порядку спрощеного провадження і були призначені саме до судового розгляду з викликом в судове засідання. Судове засідання не є аналогічним підготовчому засіданню, яке визначено було у даному судовому провадженні на 25.01.2021 р., займає значно більше часу ніж підготовче та призначається з урахуванням навантаженості судді.

Отже, суд вважає такі посилання про призначення справ безпідставними та вважає їх також припущеннями.

Обставини, на які вказує сторона відповідача, є його суб`єктивною особистою думкою, безпідставними припущеннями, ці обставини не відносяться до підстав для відводу судді, що передбачені ст.36 ЦПК України. Даний відвід суд вважає спробою відповідача-1 та його представника затягнути розгляд справи.

В зв`язку з чим, підстав вважати, що головуючий - суддя Ларіонова Н.М. буде необ`єктивна та неупереджена в розгляді даної справи або яким-то чином заінтересована в результаті розгляду справи, не має. А тому суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу та його безпідставність.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача-1 та його представника на таке.

Згідно ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ч. 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положеннями ч.1 та ч. 2 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч.3 ст.35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (Рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі "Філіс проти Греції" (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

Згідно ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Види заходів процесуального примусу визначені ч.1 ст.144 ЦПК України.

В зв`язку з відсутністю підстав для відводу, підготовче засідання підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40, 258-260, 261, 353 ч.2 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованим відвід головуючому по справі - судді Ларіоновій Н.М., заявлений представником відповідача - адвокатом Скріжалєвською Л.П., при розгляді цивільної справи № 758/11418/20.

Продовжити підготовче засідання у справі.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяН. М. Ларіонова