Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 листопада 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Карпишиної К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець Лиманський В.Ю. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

19.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва із позовною заявою до відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 20001, виданий 21.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

У своїх позовних вимогах позивач вказує, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 20001 від 21.08.2020 було видано з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», адже документи, подані ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» не підтверджують безспірність заборгованості, а також не визначають конкретний розмір суми, що підлягає стягненню.

Крім того, позивач зазначає про сплив трьох років з дня виникнення права вимоги, протягом яких нотаріус мав право видавати виконавчий напис № 20001 від 21.08.2020.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 758/11701/20.

28.10.2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій сторона позивача просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 20001, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 21.08.2020 року до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у даній справі. Заява мотивована тим, що незабезпечення позову зробить неможливим або утрудненим рішення суду в разі задоволення позову.

Разом з тим, 04.11.2020 року позивачем подано заяву щодо залишення заяву про забезпечення позову від 28.10.2020 року без розгляду у зв`язку з тим, що 07.10.2020 року позивачем вже було подано до Подільського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, яка була розглянута та задоволена 03.11.2020 року іншим складом суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.11.2020 було задоволено заяву позивача про залишення заяви про забезпечення позову від 28.10.2020 та, відповідно, залишено заяву без розгляду через відсутність підстав для її повторного розгляду.

02.08.2021 відповідачем у справі було подано відзив на позовну заяву, в якому вказувалося, що безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а нотаріус лише перевіряє безпідставність заборгованості по наданим документам.

Крім того, відповідач заперечував сплив трьох років з дня виникнення права вимоги, протягом яких нотаріус мав право видавати виконавчий напис № 20001 від 21.08.2020 з посиланням на те, що ст. 256 ЦК України встановлює процесуальні строки для звернення за захистом порушеного права до суду, а видання виконавчого напису - це інший правовий інститут.

Позивач подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв/клопотань до суду не подавала.

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв/клопотань до суду не подавала.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житимирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 20001, щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІННСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» заборгованість за кредитним договором в сумі 80 427,78 грн.

На виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження ВП 63190227 та видано постанову про арешт коштів боржника у зазначеному виконавчому провадженні від 02.10.2020 р.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи зазначена заборгованість не є безспірною, що підтверджується наявністю судового провадження у справі № 419/934/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 91 869,00 грн.

Водночас суду не було надано доказів, які б підтверджували фактичний розмір заборгованості за кредитним договором між сторонами, та не наведено інших доказів, що вказують на безспірність заборгованості.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З матеріалів справи також вбачається, що з дня виникнення права вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» пройшло більше п`яти років, що в свою чергу унеможливлює видання виконавчого напису № 20001 від 21.08.2020.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С, зареєстрований в реєстрі № 20001, за яким стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у розмірі 91 869,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. (за позовну заяву).

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2019 № 296/5, Переліка документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, та Цивільного кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець Лиманський В.Ю. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 21 серпня 2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 20001, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором в розмірі 80 427,78 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», (місцезнаходження за адресою: 04080, м. Київ, вул. Олесія Терьохіна, буд. 8-А, офіс 111; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова