Справа № 344/9760/21
Провадження № 2/344/3098/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Підхомної Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 27 січня 2021 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким останній позичила грошові кошти в розмірі 1 000 Євро та 1 000 Доларів США та зобов`язався їх повернути до 01 лютого 2021 року, що підтверджується доданою до заяви розпискою позичальника. 23 березня 2021 року позивачем направлено відповідачу вимогу про повернення позики у тридцятиденний строк з моменту одержання вимоги, однак кошти повернуті не були. Через невиконання відповідачем договірного зобов`язання, позивач зазнав моральних страждань. На підставі наведеного просив суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 1 000 Євро та 1 000 Доларів США та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від нього подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у ньому, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з позичальника та відшкодування моральної шкоди.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

27 січня 2021 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача позику в сумі 1 000 Євро та 1 000 Доларів. Відповідно до розписки відповідач зобов`язався повернути позику до 01 лютого 2021 року (а.с. 5).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики від 27 січня 2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

23 березня 2021 року ОСОБА_2 на адресу боржника ОСОБА_3 направлено вимогу про повернення суми боргу згідно письмової розписки від 27 січня 2021 року у тридцятиденний строк з моменту одержання вимоги.

Однак дана вимога залишилась без реагування, позика повернута не була.

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

В ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 1 000 Євро та 1 000 Доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

При цьому суд враховує, що наслідки порушення позичальником зобов`язання встановлені статтею 1050 ЦК України, якою не передбачено відшкодування моральної шкоди. Укладений між сторонами у справі договір позики (розписка) також не містить такого виду цивільної відповідальності.

З цих підстав вимога про відшкодування моральної шкоди не може бути задоволена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути витрати по оплаті судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 625, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 27 січня 2021 року в розмірі 1 000 (одна тисяча) Євро та 1 000 (одна тисяча) Доларів США, витрати по оплаті судового збору в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2021 року.