ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

21 січня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

24.09.2020 до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 за захист честі та гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди звернувся ОСОБА_1 .

Разом з зустрічною позовною заявою подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з тим, що він на даний час не працює, має скрутне фінансове становище, у нього відсутній дохід, а розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу.

ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подачу зустрічної позовної заяви підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що є студентом та не отримує стипендію.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник-адвокат Ландишева С.М. заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши позиції сторін та представника позивача щодо звільнення від сплати судового збору позивача за зустрічним позовом, вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 194 ЦПК України, визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Разом з зустрічною позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що він не має можливості сплатити судовий збір, оскільки перебуває в скрутному фінансовому становищі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються певні особи.

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

При цьому, вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).

Крім того, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України "Про судовий збір" кореспондуються з положеннями статей 2, 12 ЦПК України, якими розкривається зміст однієї із засад цивільного судочинства, а саме, рівності всіх учасників цивільного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів ч.2 ст.12 ЦПК України, усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, заявник має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору.

Долучена до матеріалів справи довідка Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 08.09.2020 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні та не отримує допомоги і компенсацій станом на дату видачі, а також, довідка з Пенсійного фонду, що свідчить про відсутність страхового стажу і доходу за 2019 рік не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору за зустрічну позовну заяву, що подана в вересні 2020.

Жодних інших відомостей про те, що позивач не має будь-яких інших доходів до клопотання не долучено. Хоча в судовому засіданні, зі слів заявника, було встановлено, що він є студентом, проте стипендії не отримує.

Отже, надані позивачем ОСОБА_1 довідки не можуть свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про його скрутне матеріальне становище.

Позивач є молодою особою, працездатного віку, не має власної родини та витрат пов`язаних з утримання будь-яких осіб, але посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

Разом з тим, надані позивачем за зустрічним позовом докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів позивача за попередній календарний рік.

Верховний Суд своєю ухвалою від 16 жовтня 2019 року по справі №215/5288/18 відмовив у відкритті касаційного провадження та вказав, що суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин. При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат. Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. Суд, що вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги), встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду, а не його обов`язком. При цьому постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору в певному судовому провадженні не створює пільг щодо його сплати на інших стадіях судового провадження чи в інших судових провадженнях.

Отже, оскільки майновий стан є оціночним поняттям, то суду для надання розстрочки, відстрочки, зменшення або звільнення від сплати судового збору перш за все необхідно враховувати такі обставини: наявність на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, інвалідність 3-ї групи, документально підтверджений розмір доходів особи, пенсійний вік особи та розмір пенсійного забезпечення, документально підтверджена наявність необхідності амбулаторного або стаціонарного лікування та інше.

Звільнення від сплати судового збору є крайньою мірою, коли суд встановить майнову неможливість сплати судового збору ні зараз, ні у майбутньому до ухвалення судового рішення. В інших випадках можливо надати позивачу розстрочку або відстрочку по сплаті судового збору. За наявності документально підтверджених обставин скрутного майнового стану суд може також зменшити розмір сплати судового збору.

Оскільки обставини, які зазначив позивач, відповідно до вказаних статтею Закону України "Про судовий збір", не є безумовою для звільнення від сплати судового збору, а сам заявник не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 р. (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 4 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2020 року становить 2 118 гривень.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зустрічна позовна заява подана до суду 24.09.2020 та містить дві позовні вимоги немайнового характеру та вимогу про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі, тому є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 522,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185,259 ЦПК України, Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала в порядку ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали суду виготовлений 25.01.2021.

Суддя Л.М.Ковалевська