ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9416/21 Справа № 216/4479/14-ц(провадження 2-з/216/67/21) Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кіщак Анни Андріївни на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року, яка постановлена суддею Сидорак В.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором №KRKWGK від 10.07.2008 року, яка станом на 15.05.2014 року становить - 183449 Євро, 60 центів, що по курсу НБУ, станом на 15.05.2014 року, є еквівалентом - 2935193,54 грн. та судовий збір - 3654 грн.

Ухвалою ЦентральноМіського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до розгляду.

04 червня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що між сторонами існує спір майнового характеру, порушення відповідачем прав позивача є триваючим, ціна позову - 2935193,54 грн. 28 квітня 2021 року. В межах виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі заочного рішення, було виявлене та арештоване майно відповідача. Скасування заочного рішення про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 2935193,54 грн. призведе до закриття виконавчого провадження і зняття арештів з нерухомого майна. Це дасть можливість відповідачу відчужити вказане нерухоме майно, що унеможливить виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача. В зв`язку з чим просив вжити заходити забезпечення позову та накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в межах 2935193,54 грн. ,

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження

- житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 206,4 кв.м., житлова площа 79.5 кв.м.;

- земельної ділянки, кадастровий номер :08:307:0034, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площа: 0.0606 га.;

- земельної ділянки, кадастровий номер :08:307:0033, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площа: 0.0394 га.;

- домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житлового будинку з господарчими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову,

В мотивування доводів апеляційної скарги посилався на те, що позивачем не надано доказів необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову. Враховуючи, що на сьогоднішній день, договір поруки визнано недійсним в матеріалах справи містяться докази, що ОСОБА_1 не підписувала договір поруки за яким банк хоче стягнути заборгованість, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Позивач не обґрунтував, а суд першої інстанції не перевірив, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання в майбутньому рішення суду у справі про стягнення заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кіщак А.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заяви про забезпечення позову, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявний майновий спір, а також те, що відповідач як власник майна має реальну можливість відчужити дане нерухоме майно до розгляду справи по суті, що ускладнить поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судам слід ураховувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором №KRKWGK від 10.07.2008 року, яка станом на 15.05.2014 року становить - 183449 Євро, 60 центів, що по курсу НБУ, станом на 15.05.2014 року, є еквівалентом 2 935 193,54 грн. та судовий збір - 3654 грн.

Ухвалою ЦентральноМіського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду справи апеляційним судом справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, не розглянуто. Оскільки справу по суті не вирішено судом першої інстанції, відповідач має можливість відчужити належне йому нерухоме майно, до розгляду справи по суті, що у випадку ухвалення рішення суду про задоволення позовних вимог, призведе до ускладнень щодо його виконання.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги, про те, що на сьогоднішній день, договір поруки визнано недійсним, та встановлено що ОСОБА_1 не підписувала договір поруки за яким банк хоче стягнути заборгованість, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки рішення про визнання договору поруки недійсним не набрало законної сили, крім того питання про забезпечення позову ставиться у справі про стягнення заборгованості, а не визнання договору поруки недійсним.

На підставі викладеного вище колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції -залишенню без змін, як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кіщак Анни Андріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: