Справа № 481/966/21
Провадж.№ 2/481/289/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

19 листопада 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Васильченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , яким просила ухвалити судове рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11.12.1998 року №236 нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого у Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона 11 грудня 1998 року купила у громадянки ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , уклавши договір купівлі-продажу через Вознесенську Товарно-Сировинну біржу, який було зареєстровано у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 5909. При зверненні до державного реєстратора Новобузької міської ради з метою реєстрації права власності житлового будинку, але їй усно було роз`яснено, що укладений нею договір купівлі-продажу житлового будинку не є дійсним, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без її участі, просить позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому мотиви.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала.

Третя особа без самостійних вимог - Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна біржа про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, заперечення на позов до суду не подала.

За таких обставин суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 236 від 11 грудня 1998 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 236 від 11 грудня 1998 року, ОСОБА_3 діючий від імені ОСОБА_2 , як власниці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , продав його покупцю ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) 04 січня 1999 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області, що підтверджене реєстраційним посвідченням № 5909 (а.с. 7).

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Новобузьким відділом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 2001 рік не суперечила вимогам закону.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею (п.9 у додатку 1 до вказаної Інструкції).

Відтак, покупець ОСОБА_1 повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатила за придбане майно грошові кошти, договір відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований у Новобузькому відділі МБТІ.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 11 грудня 1998 року між сторонами.

На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст.12,13,81,200,223,229,247,258,259,263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір № 236 від 11 грудня 1998 року купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , через Вознесенську Універсальну Товарно-Сировинну біржу та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 236 від 11 грудня 1998 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна біржа (юридична адреса: вул. Соборності, 23/2, м. Вознесенськ, Миколаївської області).

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО