Справа № 740/4942/21
Провадження № 2/740/1336/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. 20.08.2021 було відкрито виконавче провадження №66585579 на підставі виконавчого напису №31676, вчиненого 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в сумі 29 740 грн.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, тому він звернувся з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.09.2021, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в поданому позові просив справу розглядати без його участі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки, вважають, що позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, зазначають, що позивачу направлялась Претензія про погашення кредитної заборгованості №20518342/1 від 10.05.2021 та надавався термін для добровільного врегулювання зобов`язань.

Зазначають, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18- від 25.04.2018 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., будучи повідомленим про розгляд даної справи, пояснень суду не надав.

Враховуючи, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не скористались своїм правом на подання відзиву та пояснень по справі, суд відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31676, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2294077 від 20.11.2020 в розмірі 29 740 грн., в тому числі: 9 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 410 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 1 900 грн. - заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту. Виконавчий напис набрав законної сили 07.05.2021.

Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. 20.08.2021 було відкрито виконавче провадження №66585579 на підставі виконавчого напису №31676, вчиненого 07.05.2021

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Згідно зі статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Аналогічні положення містяться у Порядку, зокрема, згідно з п.п. 1.1 - 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку).

Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

Пунктом 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Позивач в позові зазначає, що кредитивний договір №2294077 від 20.11.2020, не укладався ні у простій письмовій формі, ні у посвідченій нотаріально. ТОВ «Мілоан», отримавши від позивача його персональні дані та ознайомившись з ними, запропонувало йому укласти такий кредитний короткостроковий договір, але не у передбаченій Законом письмовій формі, а шляхом складання ним в односторонньому порядку у власній електронній базі документу в електронній формі з відображенням у ньому всіх істотних його умов. Також за відсутності у позивача власного кваліфікованого електронного цифрового підпису, кредитний договір не міг бути укладеним з дотриманням вимог ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і у електронному вигляді. Крім того, вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не повідомляло належним чином позивача про набуття ним права вимоги до нього за кредитним договором №2294077 від 20.11.2020.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок сформульований у постанові Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до умов кредитного договору №2294077 від 20.11.2020 строк платежу - 09.12.2020.

В той же час як вбачається із розрахунку заборгованості, наведеного у виконавчому написі №31676, вчиненого 07.05.2021, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 по 06.05.2021.

Окрім цього, з 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в України та застосовується до регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закон України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Як вбачається з матеріалів справи, належні та допустимі докази на підтвердження саме одержання ОСОБА_1 направленої стягувачем (кредитодавцем) вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань ТОВ "Міолан" не були надані як нотаріусу при вчиненні спірного виконавчого напису, так і суду під час розгляду справи, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення споживача, а тому останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги ТОВ "Міолан" чи ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Окрім цього, суд констатує той факт, що Претензія про погашення кредитної заборгованості, якою надавався термін для добровільного врегулювання зобов`язань, і на яку посилається відповідач в обґрунтування своєї позиції, датована 10.05.2021, в той же час, заява стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», що адресована нотаріусу Остапенкові Є.В. про вчиненння виконавчого напису, датована 06.05.2021. та сам виконавчий напис здійнений 07.05.2021.

Отже, наявність між сторонами спору щодо заборгованості за кредитним договором №2294077 від 20.11.2020, порушення порядку повідомлення ОСОБА_1 про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду належних доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності.

Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів на спростування позиції позивача відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого 07.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за №31676, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31676, вчинений 07.05.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» загальної заборгованості в сумі 29 740 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження: 79000, м. Львів вул. Смаль-Стоцького, 1 28 корпус) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Т.О.Гагаріна