КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Київ.

Справа 753/12934/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824 /13690/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепа О.В.

суддів Кравець В.А., Шкоріна О.І.

секретар судового засідання Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лисенко Ірини Костянтинівни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суд міста Києва 24 березня 2021 року ( у складі судді Мицик Ю.С. інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2", товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар-Роз» про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2020 року ОСОБА_2 (далі- позивач, ОСОБА_2 ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2" (далі - відповідач 1), товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар-Роз» (далі - відповідач 2) про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Посилалась на те, що вона залишила свій автомобіль марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку за адресою: АДРЕСА_1. Близько 15 год. 40 хв. почалась гроза з поривистим вітром, через що незакріплені і встановлені у невідведеному для цього місті сміттєві баки (контейнери для збирання побутових відходів) розпочали самовільний рух, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження переднього лівого крила, диску переднього лівого колеса, передніх лівих дверей, заднього бамперу, задніх дверей, чим позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 10707,50 грн.

Позивач з метою фіксації даної події викликала поліцію, яка зафіксувала дану подію та 08.08.2019 внесла до журналу єдиного обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події № 57193 з фото-фіксацією даного факту.

Відповідно до робочої заявки від 25.02.2020 № КУ-2081, сформованої ФОП ОСОБА_3 , вартість виконаних робіт, запасних частин та матеріалів по відновленню транспортного засобу становить 10707,50 грн.

Також позивач зазначила, що для вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо відшкодування завданої майнової шкоди зверталась до ЖБК «Ромашка-2», на що отримала відповідь-відмову від 23.06.2020 № 38 в якій зазначено, що ЖБК «Ромашка-2» дотримано всіх вимог, стосовно організації майданчика для зберігання контейнерів, що зазначені у Наказі Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 № 145, а саме: п. 2.7 та п.2.8. Щодо питання власності контейнерів, вони належать ТОВ «Фірма «Володар-Роз» згідно договору від 01.04.2013 № 2/1620-ж-13 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ).

У відповідь на заяву позивача від 25.06.2020 ТОВ «Фірма «Володар-Роз» листом від 01.07.2020 № 332 повідомило ОСОБА_2 , що не має жодного відношення до обставин, що вказані у її заяві від 25.06.2020.

Вказала, що їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 2500, 00 грн. Зокрема, через неправомірні дії відповідачів, позивач була вимушена звертатися за юридичною допомогою, збирати велику кількість документів, що негативно позначилося на її душевному стані, спричинило короткочасний розлад здоров`я та призвело до погіршення взаємовідносин в сім`ї. Зважаючи на те, що відповідачі добровільно не відшкодували завдану шкоду, позивач просить стягнути моральну шкоду в судовому порядку.

Рішенням Дарницького районного суд міста Києва 24 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2", товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар-Роз» про відшкодування майнової шкоди та немайнової (моральної) шкоди відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, Лисенко І.К. в інтересах ОСОБА_2 02.06.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Оскаржуване рішення постановлено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків суду встанволеним обставинам , недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що висновки суду про те що позивачем були порушені правила паркування транспортного засобу, внаслідок чого її автомобіль зазнав пошкоджень не підтвержені належними та допустимими доказами.

Зазначає, що власником контейнерів для зберігання побутових відходів є ТОВ «Фірма «Володар - Роз», а балансоутримувачем об`єктів благоустрою за адресою АДРЕСА_2 є житлово-будівельний кооператив «Ромашка-2», який своїми діями/без діяльністю порушив норми чинного законодавства України , не забезпечивши належного утримання прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку - не обладнавши належним чиноммайданчики для розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів (контейнерні майданчики)), внаслідок чого майну Позивача завдано майнової шкоди - пошкоджено автомобіль (наведене підтверджується довідкою Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві від 15.08.2019).

01листопада 2021 року ЖБК "Ромашка -2" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що висновок суду про порушення позивачем правил паркування транспортного засобу в житловій зоні повністю відповідає вимогам закону, а тому суд правомірно відмовив позивачу в задоволенні її позову, так як саме винна поведінка останньої спричинила пошкодження транспортного засобу.

04 листопада 2021 року представник ТОВ «Фірма «Володар-Роз» подав відзив на апеляційну скаргу обґрунтовуючи його тим, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення, а тому виходячи з викладеного апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

11 листопада 2021 року подано Лисенко І.К. в інтересах ОСОБА_2 відповідь на відзив з посиланням на те, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

15 листопада 2021 року подано відповідь на відзив ЖБК "Ромашка-2" в якому позивач наполянгає на тому, що автомобіль був нею припиркований без порушення правил безпеки руху, оскільки в місці паркування був відсутній знак, який би забороняв паркування транспортного засобу, а контейнери перебували не у спеціально-відведеному місці, не були належним чином огороджені, що і призвело до пошкодження транспортного засобу.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник Лисенко І.К. доводи скарги підтримали.

Представники відповідачів житлово-будівельного кооператив "Ромашка-2"- Пиндик В.В., та товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар-Роз»- Таран М.В. та Науменко С.О. просили відмовити в задволенні скарги, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що позивачем не було доведено, що право позивача було порушено з вини відповідачів, адже саме позивач, як власник автомобіля, з метою збереження свого майна мала подбати про нього шляхом врахування погодних умов та дотримуватись при паркуванні автомобіля допустимої відстані від сміттєвих баків, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення до цивільної відповідальності відповідачів.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, так як він не відповідає встанволеним обставинам справи та вимогам закону.

За нормою ч.1 ст.15, ч.1, п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової на немайнової шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності автомобіль марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в., сірого кольору, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

За змістом довідки про розгляд звернення гр. ОСОБА_2 від 15.08.2019, складеної ДОП СДОП ВП Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції Божко О.А., вбачається, що 08.08.2019 до журналу єдиного обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 57193, зареєстровано матеріали по зверненню гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 08.08.2019 близько 15 год 30 хв вона припаркувала своє авто «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 без порушень правил дорожнього руху. Близько 05 год. 40 хв. почалась гроза з сильним поривистим вітром внаслідок чого сміттєві баки розпочали самовільний рух, що призвело до пошкодження авто. В ході подальшої перевірки, було здійснено вихід на вище вказану адресу, також було виявлено, що сміттєві баки не були закріплені належним чином та не були огороджені, що призвело до пошкодження автомобіля. Рекомендовано звернутись до страхової компанії.

Згідно робочої заявки від 25.02.2020 №КУ-2081, складеної ФОП ОСОБА_3 , вартість ремонту автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень отриманих 08 серпня 2019 року становить 10 707,50 грн.

Згідно з ч.1 ст. 12, ч.1-4 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1,2 ст.76, ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими та електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач припиркувала власний автомобіль з порушенням правил безпеки руху.

Посилання представника ЖБК "Ромашка-2" на те, що позивач припаркувала автомобіль в житловій зоні з порушенням правил є недоведені та безпідставні, оскільки в місті зупинки позивачем транспортного засобу відсутні дорожні знаки, які б забороняли зупинку чи стоянку транспортних засобів. Крім того, відповідно до довідки поліції, яка виїжджала на місце пригоди також не встановлено порушень правил в діях позивача.

У відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві №С-1618/125/48-2021 від 11.05.2021 року щодо виклику поліції 08.08.2019 року за фактом пошкодження автомобіля Позивача чітко вказано: інформації щодо виявлення порушення правил паркування та дорожнього руху у результаті виїзду на місце події поліцейськими не зазначалося та зафіксовано не було.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за №1408/27853) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122'2, 122-4, 122'5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127"1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188'28 КУпАП.

Так, як відповідачі не надали суду доказів на підтвердження притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил паркування транспортного засобу в житловій зоні, у суду були відсутні підстави вважати встанволеною таку обставину.

Стосовно паркування автомобіля позивачем на відстані меншій ніж 5 метрів до сміттєвих баків, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.е) п.15.10 стоянка забороняється ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків, та або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Судом було встановлено і це не заперечувалось відповідачами, що контейнери , внаслідок самовільного руху яких був пошкоджений автомобіль позивача не були розмівщені на спеціально обладнаному контейнерному майданчику, також суду не було надано доказів, що контейнери знаходились у спеціально облаштованому місці, яке відповідає вимогам законодавства, а тому відсутні правові підстави вважати, що позивачем порушувався п. 15.10 правил безпеки руху.

Відповідно до п.2.9 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 р. № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», місця розташування контейнерних майданчиків на об`єктах благоустрою населених пунктів визначаються у складі проектів будівництважитлових і громадських будівель і споруд, а для території садибної забудови - у складі проектів детальних планів цих територій.

Відповідачі суду не надали погоджену схему розміщення (дислокації)контейнерів для накопичення ТПВ, яка передбачена договором ні на момент завдання збитків (08.08.2019 року), ні після проведеного облаштування в вересні 2019 року нового місця розташування контейнерів ТПВ, ні та яка передбачена у складі проекта будівництва житлового будинку за адресою

АДРЕСА_1 визначені спеціальні місця для паркування, нанесена дорожня розмітка, відсутні знаки про заборону стоянки чи зупинки, чи про житлову зону, що підтвержено фото будинку з прив`язкою до місцевості, де чітко видно нанесену дорожню розмітку, паркування автомобілей мешканців у відповідності до ПДР та відсутність обмежувальних знаків.

Згідно із п. З ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів.

За ст. 25 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

За обставинами даної справи встановлено, що обов`язок, щодо обладнання майданчику для зберігання сміттєвих баків покладено на ЖБК "Ромашка".

Відповідно до п. 7.3.4, 7.3.6 Правил благоустрою міста Києва контейнери для збирання сміття та відходів як вторинної сировини повинні встановлюватись на майданчику з твердим покриттям з П- чи Г-подібними огорожами та закриватись щільно кришками. Переповнення контейнерів та місць накопичення відходів не допускається.

Контейнерні майданчики влаштовують на відстані від вікон та дверей житлових будинків, дитячих закладів, спортивних та дитячих майданчиків, а також місць відпочинку населення не менше 20 м, але не більш 100 м від входів до під`їздів житлових будинків.

У разі неможливості дотримання зазначених вимог контейнери для твердих побутових відходів встановлюються на відстані, яка визначається комісійно за участю районного архітектора, уповноважених представників громадських та житлово- експлуатаційних організацій. Акт комісії погоджується в районній санітарно- епідеміологічній станпії та затверджується виконавчим органом районної у м. Києві Ради.

Забороняється розміщення контейнерів на тротуарах, проїзних частинах вулиць, міжквартальних проїздів та в арках будинків.

У п. 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що сміттєзбиральники всіх типів повинні встановлюватися на бетонованому або асфальтованому майданчику, як правило, з огородженням із стандартних залізобетонних виробів або інших матеріалів із насадженням навколо майданчика чагарникових насаджень.

Майданчики для контейнерів на коліщатах повинні обладнуватися пандусом від проїзної частини й огородженням (бордюром) висотою 7-10 см, що унеможливлює скочування контейнерів убік.

В день завдання шкоди майну Позивача (08.08.2019) сміттєзбиральні контейнери біля будинку АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль Позивача, були встановлені без дотримання вимог п. 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме, встановлені не на окремому майданчику, без огородження, без пандусів, що могли б попередити скочування контейнерів убік. Через сильні пориви вітру під час грози 08.08.2019 року контейнери вдарили автомобіль Позивача, який був припаркований без порушень ПДР. Крім того, вказані контейнери могли завдати шкоди здоров`ю пішоходів та мешканців будинку АДРЕСА_2 саме через відсутність належної огорожі.

Роботи на виконання вказаних вище норм законодавства, щодо будівлі та благоустрою системи збирання відходів були виконані ЖБК «Ромашка-2» лише у вересні 2019 року після завдання збитків майну Позивача (08.08.2019), що підтверджується додатками до відповіді на адвокатський запит ЖБК «Ромашка-2» №02 від 15.01.2021 року, яку долучено до матеріалів справи.

Бездіяльністю ЖБК "Ромашка", яка виявилася у незабезпеченні належного утримання прибудинкової території, об`єктів благоустрою, недотриманні норм та правил у сфері поводження з відходами, незабезпечення безпечних для життя, здоров`я та майна громадян умов при здійсненні операцій щодо поводження з відходами Позивачу було спричинено майнову шкоду (реальні збитки), яка полягає у витратах, які Позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права (витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини.

За обставинами даної справи судом встановлено, що лише в діях відповідача ЖБК "Ромашка 2 " наявні усі елементи складу правопорушення, а саме протиправна винна поведінка, щодо необлаштування майданчику для зберігання контейнерів, причинний зв`язок між такою поведінкою і завданою шкодою, та вина.

Стосовно відповідача ТОВ «Фірма «Володар-Роз», то суду не були надані докази порушення працівниками вказаного товариства правил вивезення сміття та відповідно прямого причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю вказаного товариства і заподіянням шкоди. Так матеріалами справи не доведено, що сміттєві баки після вивантаження сміття працівниками даного відповідача не були поставлені на гальма.

За відсутності складу порушення у вказаного відповідача , суд першої інстанції правомірно відмовив в задовленні позову до ТОВ«Фірма «Володар-Роз».

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача ЖБК "Ромашка-2" покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивач надала суду калькуляцію робіт та їх вартості необхідних для відновлення транспортного засобу після отриманих пошкоджень внаслідок ударів контейнерів.

Відповідач жодних доказів на спростування наданої позивачем довідки, відповідно до якої, необхідна для ремонту сума становить 10 707,50 грн. не надав, клопотання про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості ремонту не заявив, а тому суд доходить висновку, що наданий позиваче письмовий доказ є належним і підтверджує дійсну вартість робіт, необхідну для відновлення автомобіля позивача.

За таких обставин, вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди до ЖБК "Ромашка-2" є доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом.

На підставі ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За обставинами даної справи встановлено, що неправомірними діями відповідача ЖБК Ромашка-2 " майну позивача спричинена шкода. Для відновлення свого порушеного права позивач змушена була звертатись до суду, оскільки вказаний відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдані збитки. Внаслідок такої неправомірної поведінки відповідача позивач зазнала моральних страждань.

Враховуючи, що позивачу була завдана моральна шкода, зважаючи на конкретні обставини справи, обсяг спричинених моральних страждань, поведінку відповідача, який в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, виходячи з принципу розумності та справедливості, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність розміру спричиненої моральної шкоди в сумі 1000 грн.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів встановила, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до відповдіача ЖБК "Ромашка 2" , як таке, що ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, відповідно до вимог ст.376 ЦПК України має бути скасовано з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позову до вказаного відповідача.

Відповідно до ст.ст.141, 382 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача ЖБК "Ромашка" слід стягнути документально підтвердженні судові витрати, понесені позивачем, а саме, судовий збір за подачу позову 840,80 грн. та 1261,20 грн. - в апеляційному суді, а всього - 2102,00 грн.

Щодо витрат на правову допомогу

Вирішуючи апеляційну скаргу Лисенко Ірини Костянтинівни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суд міста Києва 24 березня 2021 року, колегія суддів встановила, що наявні підстави для стягнення з житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2", на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у даній справі, позивачем ОСОБА_2 надано наступні документи:

Копію договору про надання правової допомоги №36/1 від 20.07.2020 року;

Копію додатку №1 від 20.07.2020 року до договору про надання правової допомоги;

Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5626/10 від 17.03.2016 року;

Копію ордеру адвоката серія КС №806918 від 18.12.2020 року;

Копію довідки про взяття на облік платника податків адвоката Лисенко І.К., відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 08.01.2019 року № 004;

Копію повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску адвоката Лисенко І.К. від 08.01.2019 року № 005;

Копію рахунку № 2021/36/1-1 від 16.01.2021 року до договору про надання правової допомоги №36/1 від 20.07.2020 року;

Квитанцію до прибуткового касового ордера №2020/36/1-1 від 16.01.2021 року (оригінал для суду);

Копію витягу з книги обліку доходів і витрат адвоката Лисенко І.К., зареєстрованої в податковій;

Копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2021/36/1-1 від 16.01.2021.

Судом встановлено , що позивачу надавались такі послуги: надання правової допомоги та консультацій відповідно до договору про надання правової допомоги №36/1 від 20.07.2020 року у судовій справі №753/12934/20; написання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди та немайнової (моральної) шкоди, підготовка та оформлення додатків; написання відповіді на відзив ТОВ «Фірма «Володар-Роз; написання адвокатського запиту до Житлово-будівельного кооперативу (Ромашка-2», підготовка клопотань про виклик свідків та про долучення доказів до справі та консультування Клієнта, участь у судових засіданнях, підготовка тексту виступу в дебатах, отримання рішення по справі .

Тобто, позивачем доведено наявність правових підстав, для задовлення заяви про відшкодування на її користь витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн., яка повністю відповаідає обсягу виконаних адвокатом робіт.

В зв`язку з тим, що ціна позову в справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268,367, 374-376,381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Лисенко Ірини Костянтинівни в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суд міста Києва 24 березня 2021 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2" про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди скасувати та постановити в цій частині нове рішення яким.

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2" на користь ОСОБА_2 10707 грн. 50 коп. майнової шкоди та 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-2" на користь ОСОБА_2 2102 грн. 00 судового збору за подачу позову та апеляційної скарги та 3000 грн. витрат на правову допомогу .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Реквізити сторін:

Позивач:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 07 квітня 2010 року)

Відповідачі:

Житлово-будівельний кооператив «Ромашка-2» ( адреса місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 40, 40-А, 40-Б)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна