Справа №442/8146/21
Провадження №2/442/1630/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Дрогобичі цивіл ьну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

в с т а н о в и в :

18.10.2021 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл їй, ОСОБА_1 , на тимчасові поїздки за кордон з дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , зокрема іноземних країн Європейського союзу - Республіки Польща, Чеської Республіки, Федеративної Республіки Німеччина, Французької Республіки, Угорщини, Італійської Республіки, Королівства Іспанія, Грецької Республіки, Королівства Швеція, Чорногорії, Республіки Хорватія, Республіки Болгарія,, та інших країн-учасниць Шенгенської Угоди, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Об`єднаних Арабських Еміратів, Королівства Марокко, Туніської Республіки, Держави Ізраїль, на строк до 31 грудня 2024 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 28.04.2012, який 13.07.2016 розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. У такому шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою, а на її утримання з відповідача стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.04.2017 року.

Вказує, що відповідач рідко, але спілкується з донькою, іноді відвідує її, жодних перешкод у побаченні з донькою позивачка йому не чинить, він старається не допускати заборгованості по сплаті аліментів, але крім того ніякої більше допомоги не надає.

Донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендацією сімейного лікаря, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Взимку цього року позивачка має намір разом з донькою на 7-10 днів полетіти до Єгипту на відпочинок.

Крім того, мати позивачки ОСОБА_4 , яка є бабусею для ОСОБА_3 , постійно, протягом останніх 2 років проживає у м.Варшава Республіки Польща, де вона офіційно працює, має зареєстроване місце проживання, виявила бажання, щоб онука приїхала до неї на зимові, весняні чи літні канікули на відпочинок, і вона готова прийняти позивачку та онуку ОСОБА_3 на відпочинок та надати житло і забезпечити проживання.

Нещодавно позивачка звернулась до відповідача з питанням надання нотаріальної згоди на виїзд доньки разом з нею за кордон, однак надати такий дозвіл він відмовляється, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить.

Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам спільної доньки та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на невиконання відповідачем своїх батьківських прав, а тому позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задоволити.

Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Суд, вислухавши вступне слово учасників судового процесу, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.11.2012, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016 (справа №442/4402/16-ц) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано.

Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.04.2017 (справа №442/424/17) з ОСОБА_2 стягуються аліменти в користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Згідно положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України, позов підлягає до задоволення.

В даному випадку, суд вважає цілком очевидним, що виїзд за кордон малолітньої дитини буде відповідати інтересам дитини, буде доцільним та надасть можливість позивачці відвезти дочку за кордон на море для оздоровлення та розширити її світогляд, тому суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчасові поїздки за кордон з дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , зокрема іноземних країн Європейського союзу - Республіки Польща, Чеської Республіки, Федеративної Республіки Німеччина, Французької Республіки, Угорщини, Італійської Республіки, Королівства Іспанія, Грецької Республіки, Королівства Швеція, Чорногорії, Республіки Хорватія, Республіки Болгарія,, та інших країн-учасниць Шенгенської Угоди, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Об`єднаних Арабських Еміратів, Королівства Марокко, Туніської Республіки, Держави Ізраїль, на строк до 31 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя Хомик А.П.