Справа №443/1351/19
Провадження №2/443/476/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що її батьки за життя побудували будинок в АДРЕСА_1 , де вони всі проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_4 померла. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_3 . Після їх смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . При зверненні у приватну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Після смерті матері спадщину фактично прийняв її батько, оскільки проживав разом з нею на час смерті. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно з ним проживала до його смерті і продовжує там проживати. Крім цього, від спадщини не відмовлялася.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просить його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивачка подала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності та призначення справи до судового розгляду (а.с.31)

Відповідач подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності та призначення справи до судового розгляду (а.с.32).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26).

Ухвалою підготовчого засідання від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34).

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 04.08.1967 та від 22.07.1966 (а.с.19, 33).

На підставі рішення Виконавчого комітету Журавнівської селищної ради від 21.03.1966 за №4 ОСОБА_4 проведено відведення в натурі земельної ділянки загальною площею 104 кв.м, розміщеної у АДРЕСА_1 , для забудови, про що свідчить відповідний акт та план земельної ділянки (а.с.12, 13).

11.08.1990 ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_5 (актовий запис №19) і після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 11.08.1990 (а.с.19).

Згідно з технічним паспортом від 18.03.2019 та довідкою Стрийського МБТІ від 25.03.2019 №606, за адресою: АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 53,0 кв.м. (рік спорудження 1972), сарай «Б» (рік спорудження 1972), вбиральня «В», сарай «Г» (рік спорудження 1972), літня кухня «Д» (рік спорудження 1974), гараж «Є» (рік спорудження 2014), літня кухня «Ж» (рік спорудження 2014), ворота 1, огорожу 2, огорожу 4, вимощення «І» (а.с.14-17, 18).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Журавно Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.02.2005, а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 12.01.2006 (а.с.4, 5).

Згідно з довідкою, виданою Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області №513 від 04.03.2019, господарство під АДРЕСА_1 на день смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , належало ОСОБА_4 . Заповіту від ОСОБА_4 не посвідчувалося. З нею на день смерті був зареєстрований і проживав до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . ОСОБА_1 постійно проживала за зазначеною адресою до дня смерті і на день смерті батьків, де проживає і до цього часу (а.с.11).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу від 24.06.2019 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.10).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що будинок АДРЕСА_1 належав матері позивачки ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на спадкове майно - зазначений вище будинок. Спадкоємцями першої черги за законом належних їй прав та обов`язків, що не припинилися внаслідок її смерті, були ОСОБА_3 (як один з подружжя, який пережив спадкодавця) та ОСОБА_1 (дитина спадкодавця), однак спадщину фактично прийняв батько позивачки, про що вона ствердила суду, оскільки постійно проживав разом спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї.

За життя ОСОБА_3 юридично спадщину не оформив та особистого розпорядження не зробив. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на спадкове майно - спірний будинок, успадкований після смерті ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом належних йому прав та обов`язків, що не припинилися внаслідок його смерті, є ОСОБА_1 (дитина спадкодавця), яка постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї, відтак в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок «А-1», разом з господарськими будівлями і спорудами: сарай «Б», вбиральню «В», сарай «Г», літню кухню «Д», ворота 1, огорожу 2, огорожу 4, вимощення «І», що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Водночас, суд зауважує, що у переліку господарських споруд та будівель, які знаходяться по АДРЕСА_1 та належать до житлового будинку «А-1», є гараж «Є» та літня кухня «Ж», які побудовані у 2014 році, тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що в силу приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладені обставини гараж «Є» та літня кухня «Ж» не входять до складу спадщини, яка спадкується позивачкою, оскільки не належали спадкодавцю ОСОБА_3 , тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 (право власності на житловий будинок разом з приналежними до нього будівлями та спорудами) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити частково.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 13, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок «А-1», разом з господарськими будівлями і спорудами: сарай «Б», вбиральню «В», сарай «Г», літню кухню «Д», ворота 1, огорожу 2, огорожу 4, вимощення «І», що знаходиться по АДРЕСА_1 .

У решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 25 січня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів