Справа № 723/2498/21
Провадження № 2/723/3214/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі: головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Полішенко С.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до ОСОБА_2 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, звернувся до суду з позовом до відповідачки: ОСОБА_2 , про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 червня 2021 року до Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області надійшло повідомлення від жительки міста Сторожинець про те, що в її сусідки, ОСОБА_3 вже кілька тижнів знаходиться чиєсь немовля. Того ж дня, при виїзді за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ), повідомлення підтвердилось.

Інспектором ювенальної превенції Чернівецького районного управлінні поліції ГУНП Григорійчуком Р.В. спільно із сімейним лікарем Сторожинецької АЗПСМ ОСОБА_4 у присутності начальника Служби Никифорюка М.І. та головного спеціаліста Служби Берчук О.І. та за участі понятої ОСОБА_3 було виявлено малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний Акт МОЗ та МВС про-підкинуту, знайдену дитину та її доставку від 03.06.2021 року.

В ході проведення бесіди з ОСОБА_6 , жителькою АДРЕСА_1 , в сім`ї якої виявлено немовля було встановлено наступне.

Матір дівчинки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони знайомі, залишила близько трьох тижнів назад свою доньку в неї, мотивуючи це тим, що їй (матері) необхідно лікуватись і навести в квартирі порядок після смерті бабусі дитини. За ці три тижні, зі слів ОСОБА_6 , мати не цікавилась життям своєї доньки та не проявляла материнську турботу про неї. За дитиною фактично здійснювала догляд ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які з їхніх слів, відгодували дитину та привели її в належний стан. Документів при дитині не було.

Зважаючи на такі обставини, комісією було прийнято рішення доставити немовля до дитячого відділення КНП «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для проведення повного медичного обстеження дитини.

Позивач просить ухвалити рішення яким відібрати малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_2 проживаючої у АДРЕСА_2 , місце проживання якої зареєстроване за цією ж адресою без позбавлення її батьківських прав. Малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області для її подальшого влаштування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, крім позовних вимог в частині стягення аліментів з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

03 червня 2021 року інспектором ювенальної превенції Чернівецького районного управлінні поліції ГУНП Григорійчуком Р.В. спільно із сімейним лікарем Сторожинецької АЗПСМ ОСОБА_4 у присутності начальника Служби Никифорюка М.І. та головного спеціаліста Служби Берчук О.І. та за участі понятої ОСОБА_3 було виявлено малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний Акт МОЗ таМВС про-підкинуту, знайдену дитину та її доставку від 03.06.2021 року.

В ході проведення бесіди з ОСОБА_6 , жителькою АДРЕСА_1 , в сім`ї якої виявлено немовля, встановлено що матір дівчинки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони знайомі, залишила близько трьох тижнів назад свою доньку в неї, мотивуючи це тим, що їй (матері) необхідно лікуватись і навести в квартирі порядок після смерті бабусі дитини. За ці три тижні, зі слів ОСОБА_6 , мати не цікавилась життям своєї доньки та не проявляла материнську турботу про неї. За дитиною фактично здійснювала догляд ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які з їхніх слів, відгодували дитину та привели її в належний стан. Документів при дитині не було.

Відповідно до рішення №109 від 04.06.2021 року виконавчого комітету Сторожинецької міської ради малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано від матері ОСОБА_2 та тимчасово влаштовано у ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» до вирішення питання постійного влаштування дитини. До матеріалів справи долучено акт передачі дитини представником Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради директору ОКНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» 09.06.2021 року.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії НОМЕР_1 від 04.06.2021 року батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.06.2021 № 7, державну реєстрацію народження дитини проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Відповідно до довідки реєстраційного відділу Сторожинецької міської ради від 10.06.2021 р. № 05-16/602, малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 .

У своїх письмових поясненнях відповідач зазначила, що має план виховувати свою доньку та піклуватися про неї оскільки має всі зручності для цього.

На запрошення Служби бути присутньою під час розгляду питання влаштування її доньки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Сторожинецької міської ради, яке відбулось 04.06.2021 року, ОСОБА_2 відповіла відмовою, зазначивши, що все вже виклала у письмовому поясненні.

Відповідно до акта обстеження житлових умов від 07.06.2021 № 13 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_2 . До складу її сім`ї входить донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Квартира є 2-х кімнатною зі зручностями. Опалення газове, є електроенергія. Квартира облаштована меблями та побутовою технікою. В 1 кімнаті, яку ОСОБА_2 , з її слів, планувала зробити дитячою є двоспальне ліжко, шафа для одягу, де були складені дитячі речі та стіл.

Відповідно до повідомлення сімейного лікаря Сторожинецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 08.06.2021 року малолітня дитина, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сімейного лікаря не задекларована.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації (відділення № 3 м. Сторожинець) від 07.06.2021 № 240, ОСОБА_2 перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини на малолітню доньку.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність повернення дитини позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 в рідну сім`ю матері, ОСОБА_2 , жительки м. Сторожинець, Чернівецького району Чернівецької області, затвердженого рішенням №228 від 12 жовтня 2021 року виконавчого комітету Сторожинецької міської ради, відповідач навідувала дитину у будинку дитини три рази за весь час перебування дитини там.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини Сторожинецької міської ради 29.09.2021 року відповідач не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце проведення комісії.

Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування зробив висновок, що повернення малолітньої ОСОБА_5 матері знову може призвести до того, що матір, не маючи змоги або бажання утримувати та доглядати дитину, може повторно її покинути на інших осіб, та може свідчити про те, що матір не покращила свого ставлення до виховання дитини, не може її матеріально утримувати та в принципі згідна на те, щоб її доньку виховували родичі, тобто інші особи. Оскільки дитина є ще зовсім малою та потребує ретельного догляду, з метою запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, керуючись Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 № 866" (із змінами), діючи виключно в інтересах дитини, виконавчий комітет Сторожинецької міської ради як орган опіки та піклування вважає недоцільним на даний час повернення малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительці АДРЕСА_2 , у зв`язку із ризиком подальшого повторного вилучення дитини із сім`ї через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків.

За змістом частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, ЇЇ фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та ЇЇ людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню неф загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі N 402/428/16-ц (провадження N 14-327 цс 18).

З огляду на обставини справи, щодо поведінки матері, а саме те, що вона залишила своє немовля на сторонню особу і протягом тривалого терміну не цікавилась при цьому її станом, легковажно ставилась до стану здоров`я дитини, враховуючи, що поведінка відповідачки є нестабільною (нервозність, викликана її слів смертю матері, відсутність емоційного контакту з дитиною, прив`язаності до неї), тому відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав є достатнім заходом впливу на матір.

Отже, можна дійти висновку, що ОСОБА_2 , у порушення вимог статті 150 СК України, належним чином не виконує покладені на неї Конституцією України обов`язки щодо виховання та розвитку своєї доньки оскільки, такі обов`язки в принципі не можливо забезпечити, проживаючи окремо від своєї дитини.

Отже, відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребують інтереси, дитини, а безвідповідальна поведінка матері свідчить про ризик неналежного її виховання та виконання батьківських обов`язків, тому таке втручання є необхідним.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу її органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. п. 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення

Враховуючи, висновок органу опіки та піклування про доцільність повернення дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_5 в рідну сім`ю матері ОСОБА_2 жительки м. Сторожинець, Чернівецького району Чернівецької області, затверджений рішенням №228 від 12 жовтня 2021 року виконавчого комітету Сторожинецької міської ради, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення рішення про задоволення змінених позовних вимог.

Керуючись ст. 164, 170, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Змінені позовні вимоги Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до ОСОБА_2 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області для її подальшого влаштування.

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя