Єдиний унікальний номер 243/9772/19
Номер провадження 22-ц/804/43/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Луганського національного аграрного університету на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року у цивільній справі № 243/9772/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» про скасування наказів про накладання дисциплінарних стягнень, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (суддя першої інстанції ОСОБА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Луганського національного аграрного університету про скасування наказів про накладання дисциплінарних стягнень, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

19 лютого 2020 року представник позивача надав до суду першої інстанції заяву про уточнення відповідача, де відповідачем був зазначений Луганський національний аграрний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету».

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона 17 лютого 2010 року відповідно до наказу № 18-ос від 16.02.2010 року була призначена на посаду головного бухгалтера до Відокремленого підрозділу «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету».

22 лютого 2019 року Відокремлений підрозділ «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету» перейменований на Відокремлений структурний підрозділ «Слов`янський коледж Луганського національного університету».

29 липня 2019 року вона була звільнена з посади головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного університету» відповідно до наказу 38-ОС «Щодо реалізації наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» від 25.07.2019 р.» на підставі ч. 3 ст. 40, ст. 47, ст. 147 КЗпП України, наказу «Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» від 25.07.2019 р. № 37-ОС».

Виданню вказаних вище наказів передували наступні події:

05 червня 2019 року до кабінету позивача увійшли представники Луганського національного аграрного університету, а саме: завідувач канцелярії - ОСОБА_3 , проректор з АГР - ОСОБА_4 , був також невідомий їй чоловік та в.о. директора Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного університету» - ОСОБА_5 . Останній почав проводити відео-зйомку на мобільний телефон з претензією до неї в тому, що вона відмовляється виконувати наказ № 06-42К та ігнорує його розпорядження. Вона запропонувала йому припинити відео зйомку і пояснити, про який саме наказ йде мова, оскільки жодного наказу до неї не надходило і з наказом № 06-42К її ніхто не ознайомлював. Після цього ОСОБА_5 поклав на її стіл накази № 26-ОС від 04.06.2019 р., № 06-43К від 04.06.2019 р. та № НОМЕР_1 . З останнього наказу саме 05.06.2019 р. від ОСОБА_5 їй стало відомо про зміст цього наказу і те, що вона нібито не виконала п. 3, в якому зазначено «Бухгалтерскому відділу та відділу кадрів Відокремленого підрозділу «Слов`янський технікум Луганського національного аграрного університету» провести остаточний розрахунок та виплатити ОСОБА_6 всі належні платежі». Крім того, з наданих їй наказів їй стало відомо, що ОСОБА_5 призначено в.о. Відокремленого підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету».

06 червня 2019 року позивач надала службову записку № 5 на ім`я ОСОБА_5 , яка була зареєстрована 07.06.2019 р. про те, що вона не має можливості виконати наказ № 06-42К від 04.06.2019 р., оскільки особова справа ОСОБА_6 перебуває на зберіганні у ЛНАУ, в наказі не міститься інформація про кількість календарних днів невикористаної відпустки та невикористаних соціальних відпусток, які обов`язкові для виплати в день звільнення. Такі данні повинен був вказати відділ кадрів ЛНАУ. Після цього, наказом № 271 від 06.06.2019 р. її відсторонили від виконання обов`язків головного бухгалтера з 06.06.2019 р. по 18.06.2019 р. Вказаний наказ був зачитаний ОСОБА_3 у холі коледжу в присутності всього колективу і студентів. Крім цього, ОСОБА_5 також був зачитаний наказ № 270 від 06.06.2019 р. про оголошення позивачу догани. При цьому все це дійство знімалось на відео ОСОБА_3 .

Під час читання вказаних вище наказів, позивачу стало зле і в наступні дні вона також почувалась зле, тому 10.06.2019 року вона вимушена була взяти лікарняний лист. Але після того, як вона взяла лікарняний, 10.06.2019 р. ОСОБА_5 зателефонував позивачу і почав вимагати провести розрахунок зі звільненим директором ОСОБА_6 , при цьому погрожував звільненням.

Під час її перебування на лікарняному був виданий наказ № 276 від 10.06.2019 р. про надання пояснень, чому нею не виконаний п. 3 наказу № 271 від 06.06.2019 р. стосовно передачі документації в.о.головного бухгалтера ОСОБА_3 зі строком виконання наказу 10 червня 2019 р. до 14:00. Про існування цього наказу їй повідомив телефоном ОСОБА_5 . На цей час вона проходила лікування у стаціонарі, про що йому і вказала. Після цього до неї у стаціонарне відділення прийшов ОСОБА_7 з погрозами звільнення, якщо вона не виконає наказ № 271 від 06.06.2019 року.

За таких обставин позивач була вимушена скласти службову записку з проханням роз`яснити, яким чином виконувати наказ № 271.

11 червня 2019 року знов таки під час її перебування на лікарняному, був виданий наказ № 282 від 11.06.2019 р. про передачу документів. Оскільки позивач була на лікарняному, з цим наказом її також не ознайомили. Що є такі накази, вона дізналась від співпрацівників у телефонній розмові.

Про те, що вона знаходилась на лікарняному, позивач повідомляла ОСОБА_8 , як телефоном, так і у письмовому вигляді (службова записка від 15.07.2019 р.)

20 червня 2019 року, перебуваючи на лікарняному, позивач все ж таки вийшла на роботу та передала документи, які зазначені у наказі № 294 від 19.06.2019 р., про що був складений акт від 20.06.2019 р.

26 липня 2019 року позивач надала заяву про звільнення в зв`язку з переїздом на проживання в інше місто. До заяви були надані розрахунки належних їй виплат.

З лікарняного позивач вийшла на роботу 29.07.2019 р. і провела передачу всіх матеріальних цінностей та документації.

О 18:00 год., після закінчення робочого часу, під відео-зйомку в присутності в.о. директора Відокремленого підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» Єгорової І.А., ОСОБА_9 , Любімова, юрисконсульта ОСОБА_7 , заступника директора по АГР ОСОБА_10 їй було вручено трудову книжку. Вручення позивачу трудової книжки знову ж таки знімалося на відеокамеру.

Коли позивач відкрила трудову книжку, то побачила, що її звільнено на підставі ч. 3 ст. 40, ст. 147, ст. 149 КЗпП України.

Вважає своє звільнення з роботи незаконним, виходячи з наступного.

По-перше, за час роботи позивач сумлінно виконувала свої обов`язки і не мала жодного нарікання чи догани, по-друге, ніхто не зажадав від неї письмових пояснень, по-третє, їй не оголошували про її звільнення під розписку.

Крім того, наказ № 37-ОС від 25.07.2019 р. про її звільнення був виданий під час її перебування на лікарняному, а з наказами про застосування дисциплінарних стягнень вона взагалі не була ознайомлена і не надавала ніяких пояснень.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, адміністрація підприємства зобов`язана в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП.

Але на дату подання цього позову із нею не проведені повністю розрахунки, а саме: листок непрацездатності АДК 789287 за період хвороби з 10 червня по 25 червня 2019 р.. який був наданий до сплати 26.06.2019 р., про що зроблено запис в журналі реєстрації лікарняних листів; листок непрацездатності АДК 775134 за період хвороби з 25 червня по 12 липня 2019 року, який був наданий позивачем для сплати 25 липня 2019 р., про що зроблено запис в журналі реєстрації лікарняних листів; заробітну плату за червень 2019 року; заробітну плату за липень 2019 року; розрахункові за невикористані 20 календарних днів відпустки; розрахункові за 35 днів невикористаних днів соціальної відпустки, як матері, що сама виховує дитину до 16 років; виплати за відрядження та авансовими звітами № 183, 184, 190, 189, 180, 195, 197 за травень 2019 року та № 208 за червень 2019 року.

На день подання позовної заяви у Слов`янському відділу поліції ГУ НП в Донецькій області відкрито кримінальне провадження 00000077 від 12.07.2019 року, досудове слідство проводить старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції у Донецькій області ОСОБА_11 за ознаками кримінального порушення за ч. 1 ст. 175 КК України.

ОСОБА_1 її звільнення дуже вразило, вона не знала, як повернутися додому і сказати сім`ї, що вона безробітна. Весь час, що минув після звільнення, вона і її сім`я перебували в стресовому стані, без засобів до існування: їй було дуже боляче не тільки фізично, а й через те, що після бездоганної роботи її звільнили з такої ганебної підстави.

Інформація про її звільнення розповсюджена в інтернет мережі.

Її звільнення набуло резонансу у м. Слов`янськ, ця інформація стала відома необмеженому колу осіб, включаючи її друзів, знайомих, а також родичів. Внаслідок цього її авторитет, як спеціаліста головного бухгалтера, було втрачено.

Також вона зазнала сильних моральних страждань, коли прилюдно, при студентах, яким вона читала лекції, був зачитаний наказ № 271 від 06.06.2019 року, яким її відсторонили від виконання обов`язків головного бухгалтера.

Незаконним звільненням їй було завдано моральної шкоди. Вона дуже переживає з приводу її звільнення, в неї погіршився стан її здоров`я. Після звільнення різко знизився матеріальний стан її сім`ї, де вона є годувальником. Це відобразилося на її душевному стані. Вона стала дратівливою і нервовою. Її життєві зв`язки порушені і вона змушена витрачати додаткові зусилля, щоб якось організувати своє життя. Порушений і її звичний розклад життя, оскільки вона вимушена ходити до адвокатів за наданням правової допомоги, вона вимушена ходити і до суду за поновленням своїх порушених прав.

Крім того, в зв`язку зі звільненням, вона втратила можливість реалізувати себе, як викладач, оскільки з 2003 року вона за суміщенням була викладачем економічного відділення та викладала спецдисципліни, а саме «Бухгалтерський облік». «Казначейська справа», «Страхові послуги». На сьогодні вона має педагогічний стаж 16 років. Для реалізації себе, як викладача на вимогу Закону України «Про освіту» вона навчалася у Київському Національному університеті природокористування та біоресурсів України та отримала в 2012 році диплом та кваліфікацію «Економіст-педагог», в березні 2019 року підвищувала кваліфікацію у Східноукраїнському національному університеті ім. В.Даля. У їх місті немає можливості їй працювати викладачем за її фахом і вона вимушена шукати роботу викладача у іншому місті.

До того ж, з моменту її звільнення їй продовжують надходити погрози фізичною розправою і вона була вимушена звернутися з цього приводу до правоохоронних органів (талон-повідомлення єдиного обліку № 27151), коли їй з цими погрозами зателефонував юрисконсульт ОСОБА_7 .

Завдану їй моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 250000 грн.

Позивач просила суд першої інстанції визнати протиправним та скасувати наказ № 270 від 06.06.2019 р. про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ б/н від 07.06.2019 р. про застосування дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ № 37-ОС від 25.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного університету»; визнати протиправним та скасувати наказ № 38-ОС від 29.07.2019 року щодо реалізації наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного університету» від 25.07.2019 р.; поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного університету»; стягнути з Луганського Національного Аграрного Університету на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 липня 2019 р. до дня поновлення на роботі; стягнути з Луганського Національного Аграрного Університету на її користь моральну шкоду у розмірі 250000 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» про скасування наказів про накладання дисциплінарних стягнень, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, задоволені частково.

Визнано незаконним та скасовано Наказ Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» № 270 від 06.06.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення» на ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани.

Визнано незаконним та скасовано Наказ Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» № б/н від 07.06.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення» на ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани.

Визнано незаконним та скасовано Наказ Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» № 37-ОС від 25.07.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Визнано незаконним та скасовано Наказ Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» № 38-ОС від 29.07.2019 року «Щодо реалізації наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» від 25.07.2019 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету».

Стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 : середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Стягнуто з Луганського національного аграрного університету судовий збір на користь держави у розмірі 3872,73 грн.

В частині стягнення з Луганського національного аграрного університету решти частини моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , відмовлено за відсутністю підстав.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення присудженої виплати заробітної плати в розмірі середнього заробітку за один місяць, підлягло негайному виконанню.

Із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач - Луганський національний аграрний університет та подав апеляційну скаргу, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції при його ухваленні норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Крім цього, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено: неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи та які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідач - Луганський національний аграрний університет просить Донецький апеляційний суд скасувати повністю рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року у справі № 243/9772/19 та ухвалити нове рішення, згідно якому відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету в особі ВСП «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» про скасування наказів про накладання дисциплінарних стягнень, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на користь Луганського національного аграрного університету сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу Луганського національного аграрного університету було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримана (том № 2, а.с. 147,148). Копія апеляційної скарги позивачем по справі отримана (том № 2, а.с. 147). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача (том № 2, а.с. 160-168).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року справу було призначено до розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача - Луганського національного аграрного університету адвоката Гончарову І.Т., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Настенко М.О., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Луганського національного аграрного університету підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції стягнув з Луганського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також судовий збір на користь держави у розмірі 3872,73 грн.

Проте, з вказаним рішенням суду першої інстанції в цій частині апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Відокремлений структурний підрозділ «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», ухваленого Вченою радою Луганського національного аграрного університету, протокол № 7 від 18.02.2019 року, затвердженого наказом Луганського національного аграрного університету від 19.02.2019 року № 01-04/047, Положення розроблено відповідно до чинного законодавства України, Статуту Луганського національного аграрного університету і є документом, який регламентує діяльність Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», який є відокремленим підрозділом Університету без права юридичної особи (том № 1, а.с. 158).

Як вбачається із пункту 6.7. вказаного вище Положення, Коледж фінансується за окремим кошторисом.

Згідно з пунктом 6.8 вказаного вище Положення, фінансування Коледжу здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, власних та інших надходжень.

Пунктом 6.15 вказаного вище Положення передбачено, що оплата праці працівників Коледжу здійснюється згідно з Кодексом законів про працю України, Законом України «Про освіту», «Про вищу освіту», наказами Міністерства освіти і науки України, за схемами посадових окладів і тарифними ставками, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, міжгалузевим, галузевим та колективним договором Коледжу.

Як вбачається із пункту 7.1. вказаного вище Положення, Коледж відповідно Бюджетного кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення «Про Державну казначейську службу України» та інших нормативно-правових актів складає затверджені форми місячної, квартальної та річної звітності і подає їх до Університету, органів Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби України, Державної служби статистики України, Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України та Міністерству освіти і науки України.

Відповідно до пункту 7.2 вказаного вище Положення, Коледж самостійно здійснює оперативний, бухгалтерський та фінансовий облік своєї роботи, веде статистичну, бюджетну та фінансову звітність згідно з установленими нормами, подає їх в установленому порядку до органів, яким законодавством України надане право контролю за відповідними напрямами діяльності.

Як вбачається із пункту 1.8.4 Статуту Луганського національного аграрного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 31.01.2019 року № 86, відокремленими структурними підрозділами Університету є, зокрема Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету. Місце знаходження: вул. Свободи, буд. 23, м. Слов`янськ, Слов`янський район, Донецька область, Україна, 84100 (том № 1, а.с. 118 119).

Пунктом 1.8.7 вказаного вище Статуту передбачено, що відокремлені структурні підрозділи та навчально-наукові інститути мають самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України, найменуванням Університету і власним найменуванням; штампи та бланки із своїм найменуванням, власну символіку та атрибутику, зареєстровану відповідно до законодавства України.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Луганського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також судового збору на користь держави у розмірі 3872,73 грн. підлягає скасуванню і ухваленню в цій частині нового рішення про стягнення з Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також судового збору на користь держави у розмірі 3872,73 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Луганського національного аграрного університету про те, що не допитавши свідків зі сторони відповідача, суд не встановив наявність або відсутність фактів, що обґрунтовують заперечення відповідача, не з`ясував усі обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 вказаної вище статті передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом № 270 від 06.06.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення», на підставі ст. 47, 148, 149 КЗпП України, наказу Луганського національного аграрного університету № 06-042 від 04.06.2019 року «Про розірвання контракту та звільнення з займаної посади», оголошено догану головному бухгалтеру Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» ОСОБА_1 (том № 1, а.с.15).

Накладанню стягненню передував:

Акт б/н від 05.06.2019 року про відмову ознайомлення із Розпорядженням б/н від 05.06.2019 року ОСОБА_1 відмовилась від ознайомленні із вищезазначеним Розпорядженням, що посвідчено підписами присутніх при складанні акту осіб (том № 1, а.с.250).

Наказом б/н від 07.06.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення» оголошено догану ОСОБА_1 , головному бухгалтеру ВСП ЛНАУ. З тексту Наказу вбачається, що 06.06.2019 року головному бухгалтеру ВСП ЛНАУ ОСОБА_1 оголошено наказ № 271 від 06.06.2019 року «Про відсторонення від посади». Згідно п. 3 зазначеного наказу ОСОБА_1 зобов`язана передати бухгалтерську документацію, яка знаходиться у віданні головного бухгалтера ВСП ЛНАУ ОСОБА_3 на час її відсторонення від роботи. Однак наказ ОСОБА_12 не виконала, пояснень з приводу невиконання наказу надавати відмовилась (том № 2, а.с.8).

Накладанню стягненню передували:

Наказ б/н від 06.06.2019 року «Про надання письмових пояснень головним бухгалтером ВСП ЛНАУ ОСОБА_1 з приводу невиконання наказу № 271» зобов`язано ОСОБА_1 надати письмові пояснення з приводу невиконання п. 3 Наказу № 271»Про відсторонення від роботи» у період часу з 09 години 07.06.2019 року по 16 годину 07.06.2019 року (том № 2, а.с.6).

Актом від 07.06.2019 року посвідчено, що ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу невиконання наказу № 271 від 06.06.2019 року в частині передання бухгалтерської документації під час її відсторонення від посади, однак остання відмовилась (том № 2, а.с.7).

Наказом № 37-ос від 25.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» - ОСОБА_1 звільнити з займаної посади в перший день виходу з лікарняного на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

В обґрунтуванні наказу зазначено, що 06.06.2019 року головному бухгалтеру Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» Андрієнко О.Д. оголошено наказ № 270 «Про накладання дисциплінарного стягнення». 07.06.2019 року головному бухгалтеру Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» ОСОБА_1 оголошено наказ б/н «Про накладання дисциплінарного стягнення» (том № 1, а.с.13, том № 2, а.с. 12).

При застосуванні стягнення у вигляді звільнення відповідач не зажадав від працівника письмових пояснень, будь-яких підтверджень про витребування у ОСОБА_1 письмових пояснень, відповідно до ст. 149 КЗпП України суду не надано.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно відповідно до вимог чинного законодавства з`ясував усі обставини, що мали суттєве значення для правильного вирішення справи і поновив позивача на посаді головного бухгалтера Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», оскільки звільнення позивача є незаконним.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Луганського національного аграрного університету про те, що розглядаючи вимоги позивача щодо поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції не встановив та не з`ясував той факт, що позивач майже одразу після її звільнення була призначена на посаду головного бухгалтера до комунальної установи культури «Донецький обласний навчально-методичний центр культури», є безпідставними, оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, позивачці була спричинена моральна шкода.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Луганського національного аграрного університету про те, що судом першої інстанції при розгляді справи порушені принципи рівності учасників судового процесу перед судом та законом та принципу змагальності сторін, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції, суд правильно оцінив надані сторонами докази, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Луганського національного аграрного університету про те, що Луганський національний аграрний університет є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку з чим суд першої інстанції зобов`язаний був відмовити у задоволенні позовних вимог до Луганського національного аграрного університету та прийняти рішення по суті заявлених вимог до ВСП «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», є безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 18.02.2020 року позивач звертався до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про уточнення відповідача, в якій вказав Луганський національний аграрний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», місце знаходження: Донецька область, місто Слов`янськ, вул. Свободи, 23 (том № 1, а.с. 191 192).

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14 61 цс 18 та постанову Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 200/23151/14-ц, провадження № 61 1896св18, є безпідставним, оскільки у вказаних справах інші обставини справи.

Доводи апеляційної скарги Луганського національного аграрного університету про те, що задовольняючи позовні вимоги щодо визнання незаконними та скасування наказів про дисциплінарні стягнення (догани та звільнення), суд дійшов необґрунтованого висновку щодо невиконання відповідачем норм діючого законодавства, передбаченого ст.ст. 147 149 КЗпП України в частині витребуваних у позивача письмових пояснень, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Як вбачається із частини 1 статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно з частиною 1 статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частиною 1 статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно з частиною 4 вказаної вище статті, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Із матеріалів справи вбачається, що посадові обов`язки головного бухгалтера визначені Посадовою інструкцією, яка узгоджена з головою профспілки та затверджена в.о. директора технікуму 22.02.2010 року, на якій стоїть підпис позивачки (том № 1, а.с.243-245).

Пунктом 2 вказаної вище Посадової інструкції передбачено, що головний бухгалтер має право вимагати від всіх служб і робітників технікуму додержання порядку оформлення фінансово-господарських операцій, первинних документів та їх пождання в бухгалтерії в установлені строки. Не приймати до виконання документи, оформлені з відхиленням від вимог стандартів бухгалтерського обліку та діючого законодавства.

Із службової записки позивача ОСОБА_1 вбачається, що вона повідомляла ОСОБА_13 про те, що не може виконати наказ № 06-042К від 04.06.2019 року, оскільки особова справа ОСОБА_6 перебуває на зберіганні у ЛНАУ. В даному наказі не міститься інформації про кількість календарних днів невикористаної відпустки та невикористаних соціальних відпусток, які обов`язкові для виплати в день звільнення. Такі дані повинен був вказати відділ кадрів ЛНАУ. Позивач просила зняти з неї відповідальність за виконання даного наказу, оскільки накази на керівника коледжу видаються виключно юридичною особою (том № 1, а.с. 20).

Тобто, апеляційний суд вважає, що позивач діяла в межах своєї Посадової інструкції і необгрунтовано була притягнута відповідачем до дисциплінарної відповідальності, а посилання Луганського національного аграрного університету в апеляційній скарзі на те, що наявні та доведені усі елементи дисциплінарного проступку позивача, є хибним.

Доводи апеляційної скарги Луганського національного аграрного університету про те, що через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (ст. 40 КЗпП України та Пунктом 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників) суд прийшов помилкових (неправильних) висновків щодо незаконності та скасування наказу № 37-ос від 25.07.2019 року і, як наслідок, дійшов таких же хибних висновків щодо незаконності наказу № 38-ос від 29.07.2019 року, як похідного від наказу № 37-ос від 25.07.2019 року, у зв`язку з чим визнав його таким, що підлягає скасуванню, є безпідставними, виходячи з наступного.

Пунктом 3 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як вбачається із пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до пункту 23 вказаної вище Постанови, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду позивача вбачається, що до неї починаючи з 2010 року не застосовувалися дисциплінарні стягнення до видання наказу № 270 від 06.06.2019 року.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 не виконала наказ № 06-042К від 04.06.2019 року з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги Луганського національного аграрного університету про те, що судом першої інстанції не надана належна оцінка доказам щодо наявності або відсутності спричинення позивачеві моральної шкоди; наявності або відсутності підстав для її стягнення та обґрунтування розміру такої моральної шкоди, що є порушенням процесуального права, є безпідставними, виходячи з наступного.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами) передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) щкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Умови відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачені укладеним сторонами контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з положеннями ст. 237-1 КЗпП чи іншим законодавством, згідно зі ст. 9 КЗпП є недійсними.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок незаконного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення, позивачці була спричинена моральна шкода.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував конкретні обставини справи, зокрема: характер порушення прав позивача, істотність вимушених змін у її житті через незаконні дії відповідача та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав і обґрунтовано прийшов до висновку, що достатньою і справедливою буде компенсація моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року підлягає скасуванню в частині стягнення з Луганського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також судового збору на користь держави у розмірі 3872,73 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганського національного аграрного університету задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року скасувати в частині стягнення з Луганського національного аграрного університету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133,60 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також судового збору на користь держави у розмірі 3872,73 грн., ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 : середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2019 року по 24.06.2020 року у сумі 170133 (сто сімдесят тисяч сто тридцять три) грн. 60 коп.; моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету», , судовий збір на користь держави у розмірі 3872 (три тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 73 коп., отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В іншій частині рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 26 січня 2021 року

Суддя: О.Д.Канурна