Провадження № 2/522/7612/21
УХВАЛА

23 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 22.11.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича, яка мотивована тим, що суддя Бондар В.Я. прийняв до провадження зустрічний позов, поновивши строк на його подання, хоча причини вказані представником відповідача були неповажними. Також вказує, що позиція головуючого зводилася до того, аби в справі про стягнення аліментів сторона позивача не заперечувала проти прийняття зустрічного позову, то справа і не направлялася би до суду апеляційної інстанції, щоб пришвидшило її розгляд. Також вказує, що суддя поновив строк представнику відповідача не з підстав вказаних у заяві, а у зв`язку з веденням карантину та хвороби представника відповідача у жовтні 2021 року. Позивач вказує, що в даному випадку питання неупередженості та необ`єктивності стосується не процесуального рішення, а поведінки судді Бондаря В.Я., яка знецінює та дискредитує образ судді та ставить під сумнів демократичні принципи цивільного процесу. Сторона вважає, що суддя нерівно ставиться до сторін.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Невідкладність в контексті реалізації процесуальних строків пов`язується із необхідністю у максимально стислі строки вчинити судом процесуальні дії.

Тому, дана заява про відвід розглядається судом у день, коли таку заяву було передано судді.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є не обґрунтованим та немає об`єктивного підґрунтя для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

Дійсно, в провадженні судді Бондаря В.Я. перебуває цивільна справа №522/13713/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У судовому засіданні 19.11.2021 року, проведеному за участі ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 , без виходу до нарадчої кімнати суд, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, поновив процесуальні строки на подання зустрічного позову та прийняв до провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення майна особистою приватною власністю.

Згідно ч.2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд дійшов висновку, що причини пропуску представником відповідача строку на звернення до суду з зустрічним позовом є поважними та поновив пропущений строк, з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Не погодженням позивача з прийняття зустрічного позову (процесуальним рішенням) не свідчить про упередженість судді. Також поновлення пропущеного процесуального строку, які на переконання судді були пропущені з поважних підстав та прийняття зустрічного позову до розгляду з основним позовом не може свідчити про упередженості та необ`єктивності поведінки судді, про що вказує заявниця.

Доводи про нерівне ставлення до сторін є надуманими та такими, що не знаходять свого підтвердження.

Згідно ч.2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Частиною 4 ст. 12 ЦК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Представнику позивача було роз`яснено наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а саме, що, враховуючи процесуальну поведінку сторони відповідача та вимоги пункту 15.10 Перехідних положень ЦПК України, у разі необґрунтованого не прийняття зустрічного позову, відповідач може оскаржити ухвалу, наслідком чого буде передача справи до апеляційного суду.

Враховуючи об`єктивні обставини, а саме відсутність достатньої кількості суддів в суді апеляційної інстанції, а також враховуючи тяжку епідеміологічну ситуацію, за якою велика кількість суддів перебуває на лікарняному, направлення справи до апеляційного суду, приведе до затягування розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що роз`яснення стороні можливості затягування розгляду справи, у випадку оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, як сталося при розгляді справи між тими сторонами про стягнення аліментів не є змушуванням сторони змінити своє ставлення до питання можливості прийняття до спільного розгляду зустрічного позову.

Частиною 2 статті 80 ЦПК України закріплено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішення питання про поважність причин пропуску процесуального строку є дискреційними повноваженнями суду, також вирішуючи питання про поновлення процесуальних строків, суд виходить зі свого внутрішнього переконання, враховуючи чинне законодавство України, практику Верховного суду України, практику Європейського суду з прав людини та власний досвід.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, а доводи позивача все ж таки зводяться до не погодження з процесуальними діями головуючого у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судове засідання по дані справі призначено на 03.12.2021 року, в той час як заява про відвід надійшла до суду 22.11.2021 року, тому дана заява ОСОБА_1 підлягає передачі до канцелярії суду для здійснення її розгляду суддею, що не входить до складу суду.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення майна особистою приватною власністю.

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 23.11.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар