Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду в Донецькій області про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою, яку 18.11.2021р. уточнила, вказуючи, що з 04.05.1974 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в м. Макіївка Донецької області. Оскільки вона перебувала на утриманні чоловіка, бо отримували меншу пенсію за віком, після його смерті звернулася до Волноваського об`єднаного управління пенсійного фонду України у Донецькій області з метою переоформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено через відсутність доказів перебування на його утриманні. Проживаючи на тимчасово окупованій території України, вона не може документально підтвердити факт спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка, оскільки вони зареєстровані на тимчасово окупованій території, а в с. Златоустівка Волноваського району проживали як тимчасово переміщені особи, тому просила встановити в судовому порядку, що по день смерті ОСОБА_2 вона з ним спільно проживала та перебувала на його утриманні.

23.04.2021р. ухвалою судді Волноваського районного суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, визначених у заяві.

Заінтересована особа в судове засідання представника в черговий раз не направила, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, письмові пояснення свідків, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

04.05.1974 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.10).

Згідно паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 28.05.1982 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Як вбачається з довідки № від 02.11.2015р. ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Макіївка Донецької області (а.с.11).

З довідки ГУ ПФУ в Донецькій області зрозуміло, що розмір пенсії ОСОБА_1 складає в середньому 2786,62 грн. за місяць, а розмір пенсії ОСОБА_2 за життя, складав 13473,70 грн. за місяць.

Заявник звернулася до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, та їй роз`яснено, що нею не надано документів, які підтверджують факт проживання з померлим за однією адресою та перебування її на утриманні померлого годувальника або отримання від нього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобу для існування заявниці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок загального захворювання, розмір якою значно менший за розмір пенсії чоловіка.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , яка є пенсіонеркою, перебувала на утриманні свого чоловіка - пенсіонера ОСОБА_2 до моменту його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги встановлення факту спільного проживання за однією адресою по день смерті ОСОБА_2 то суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявниця просила суд встановити факт спільного проживання з чоловіком на день його смерті, при цьому жодного доказу на підтвердження цього факту суду не надано, навіть довідки про склад сім`ї чи реєстрації подружжя за однією, чи різними адресами.

Крім того, на думку суду, встановлення факту «постійного спільного проживання» не має для заявниці юридичного значення, оскільки для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідним є насамперед підтвердження перебування непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника на його утриманні.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду в Донецькій області про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до моменту його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук