Справа № 159/5065/20
Провадження № 2/159/104/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області:
під головуванням судді Лесика В.О.,
за участю секретаря Посполітак Г.О.,
третьої особи представника служби у справах дітей
з питань опіки та піклування - Гупіка М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування служби в справах дітей Пустомитівської районної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав,
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позовних вимог.
Позивач звернулася в суд з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами: сторони є рідними батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21 листопада 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач, починаючи з жовтня місяця 2013 року, залишив сім`ю, переїхав проживати у Волинську область. Він не надавав коштів для утримання дітей і вона змушена була звертатися в суд з позовом про стягнення аліментів, її позов було задоволено. Однак, відповідач злісно ухилявся від сплати аліментів на дітей, допустивши велику заборгованість. З часу залишення сім`ї він перестав і виконувати свої батьківські обов`язки, жодного разу не провідав дітей, не телефонував їм, не привітав їх з днем народження чи іншими святами, не передавав подарунків та гостинців. Мати відповідача влітку 2019 року вперше приїжджала до них у Львів, син попросив в бабусі телефон, щоб поспілкуватися з батьком, але останній не захотів з ним розмовляти.
Вважає, що відповідач недостойний бути батьком їхніх дітей і саме діючи в інтересах дітей звернулася з даним позовом до суду.
Стислий виклад заперечень відповідача.
01.03.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позивачка має до нього неприязне та упереджене ставлення, прагне створити в очах суду негативний образ та нав`язати думку, що він поганий батько. Зазначає, що під час спільного проживання до 2013 року він постійно надавав фінансову допомогу для сім`ї та брав участь у вихованні дітей. Позивачка не бажає спілкуватися з ним та не забезпечує жодного зв`язку із дітьми. Кошти він пропонував постійно, однак позивачка не надала жодних реквізитів для їх перерахування. З його заробітної плати постійно відраховувалися кошти на аліменти. Коли він приїжджав з подарунками до дітей, позивачка його не пускала, а подарунки не приймала. Саме вона забороняла бачитися та спілкуватися йому з дітьми і саме через неї він змушений був поїхати проживати в інше місто. Наведене позивачкою є виключно її суб`єктивним судженням, які не підтверджені належними і допустимими доказами.
Рух справи в суді.
Позовну заяву подано до суду 05 жовтня 2020 року.
06 жовтня 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.
18.11.2020 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 20.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 17.12.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 28.01.2021 року.
28.01.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та призначено на 09.03.2021 року.
16.03.2021 року позивачем було подано заперечення на відзив, у якому вона зазначає, що повністю підтримує свої позовні вимоги та заперечує доводи відповідача викладені у відзиві на позов з наступних підстав. Відповідач не надавав жодних коштів на утримання дітей, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки він добровільно не виконував рішення суду, вона змушена була звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Відповідно до довідки та розрахунку розміру заборгованості станом на 01.10.2020 року сукупна заборгованість зі сплати аліментів становить 58624,38 грн. Зазначає, що відповідач жодного разу не приїжджав до дітей, залишив сім`ю коли донці було 5 років, а синові 2 роки. Йому навіть не відома школа у якій навчаються діти, жодного разу не телефонував, хоча знає її номер телефону. Діти повністю підтвердили той факт, що батько протягом багатьох років не цікавиться ними, не телефонує їм та не допомагає взагалі. Саме тому орган опіки та піклування за місцем проживання їхніх дітей, задоволив її заяву, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

30.03.2021 року відповідачем було подано відповідь на відзив на позовну заяву, я якій він зазначив, що завжди мав намір додатково допомагати дітям крім аліментів, про те позивач сама не приймала від нього коштів. Також, він просив, щоб вона дозволила йому забрати дітей до себе в м.Ковель на вихідні чи канікули, однак остання в цьому відмовляла.

09.03.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача та призначено на 31.03.2021 року.
31.03.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача та призначено на 17.05.2021 року.
17.05.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача та призначено на 17.06.2021 року.
17.06.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та призначено на 27.07.2021 року.
27.07.2021 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та призначено на 12.10.2021 року.
Позиція учасників судового розгляду.
В судовому засіданні 31.03.2021 року відповідач та його представник позов не визнали з підстав викладених у відзиві на позов. Після відкладення розгляду справи за клопотанням сторони відповідача на іншу дату, відповідач та його представник на неодноразові виклики не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи.
В судовому засіданні 17.05.2021 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених у ньому і прохає його задовольнити.
Допитана як свідок ОСОБА_3 , підтвердила в судовому засіданні, що її батько протягом восьми років не підтримує з нею та братом будь яких стосунків. Не цікавиться їх навчанням та проживанням. Він також, жодного разу протягом вказаного терміну їх не відвідував та не надавав будь якої допомоги, а тому вона підтримує вимоги матері заявлені в позові.
12.10.2021 в судовому засіданні представник служби у справах дітей ОСОБА_5 , заявлений позов підтримав і вважає його підставним, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 29 червня 2011 року, серії НОМЕР_2 від 12 серпня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.11.2014 року, шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.04.2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено.
Відповідно до листа-відповіді надісланого з Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) від 14.12.2020 №102213, станом на 14.12.2020 року сукупна заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 становить 56655,38 грн. Також повідомляють, що за період 01.07.2020 року по 14.12.2020 року з боржника стягнуто з заробітної плати 18000 грн. аліментів. Боржник обмежений в праві виїзду за кордон та винесено постанови про всі можливі обмежувальні заходи, накладено арешт на нерухоме та рухоме майно боржника.
Згідно Висновку Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до довідки виданої Ковельським міськрайонним відділом ДВС, ОСОБА_2 був прийнятий на роботу за трудовим договором від 10.02.2017 року та звільнений з роботи 12.04.2018 року, за період роботи було утримано аліменти та перераховано поштовими переказами щомісячно на суму 18371,94 грн.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
Відповідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на умови, за яких втручання у сімейне життя особи вважається виправданим, зокрема у справі «Хант проти України» (від 07.12.2006 року, заява №31111/04 , п.50-53) зазначено, що виправданим є таке втручання, яке:
- здійснюється згідно із законом, тобто у випадках передбачених національним законодавством,
- має законну мету, наприклад захист прав та інтересів дитини,
- є необхідним у демократичному суспільстві.
У пункті 54 рішення Європейський суд з прав людини нагадував, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідач є здоровим та працездатним, не відвідує дітей за місцем їх перебування, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей. Продуктами харчування та необхідним одягом, взуттям не забезпечує, матеріально не підтримує. Протягом восьми років з дітьми не спілкується, в тому числі за допомогою технічних засобів. Вказане свідчить, що він втратив будь який інтерес до своїх дітей.
З врахуванням наведеного, а також враховуючи, що наявність батьківських прав у особи, яка уникає виконання батьківських обов`язків і спілкування з дітьми, обмежує реалізацію прав неповнолітніх дітей та самої позивачки, як матері дітей, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідність його задоволення.
При цьому враховує також, що сам факт заперечення проти позову не свідчить про інтерес до дітей та реальне бажання змінити свою поведінку, а позбавлення батьківських прав не тягне за собою невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкування з дітьми, бачитися з ними, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 206, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України ст. 150, 164-167 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 23.11.2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик