Ухвала

26 січня 2021 року

м. Київ

справа № 426/10579/19

провадження № 61-245ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 155 234,21 грн.

Заочним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2011 року № 900/6360/11 в розмірі 136 131,76 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року скасовано.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2011 року № 900/6360/11 в розмірі 155 234,21 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 49 395,63 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 10 червня 2014 року по 11 вересня 2016 року у розмірі 22 907,62 грн; інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту за період з 10 липня 2014 року по 20 серпня 2019 року у розмірі 82 930,96 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року змінено, зменшивши суму, стягнуту солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» з 155 234,21 грн до 58 274,74 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 41 448,93 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 665,18 грн за період з 10 червня 2014 року по 10 листопада 2014 року; інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту у розмірі 14 160,63 грн за період з 12 жовтня 2016 року по 20 серпня 2019 року.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судового збору скасовано.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду була надіслана касаційна скарга ТОВ «Українська факторингова компанія» на постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Українська факторингова компанія», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині та ухвалити нове судове рішення у скасованій частині.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 155 234,21 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Українська факторингова компанія» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь