Справа № 559/2707/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама, ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована у с. Клюки Дубенського району Рівненської області, а фактично проживала до дня своєї смерті з позивачкою у АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований та проживав у с. Клюки Дубенського району Рівненської області. На день смерті з ним була зареєстрована та проживала мати позивачки ОСОБА_3 . Із заявами про відмову від прийняття спадщини після його смерті вона не зверталася, отже є такою, яка прийняла її у встановленому законом порядку. До маси спадкового майна увійшла земельна частка (пай) ,площею 2,9000 ум.кад.га, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, реєстраціцний номер 2477 від 23.08.1996 року, що належав померлому ОСОБА_4 . На запит адвоката з управління Держгеокадастру Дубенського району Рівненської області надійшло підтвердження про те, що дійсно за ОСОБА_4 обліковується сертифікат на земельну частку (пай). Сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Скриня». При звернені в нотаріальну контору із заявою про оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 позивачці було відмовлено у зв`язку із відсутністю реєстрації по місцю відкриття спадщини на день смерті матері, а також відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну частку (пай), розміром 2,9000 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на земельну частку (пай), виданого на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4, реєстраційний номер 2477 від 23.08.1996 року, яка розташована на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, про що зазначила у позовній заяві.

Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений термін не подав.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №26 (а.с.8).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №39 (а.с. 9)

У свідоцтві про народження позивачки батьками зазначені: " ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6). Після одруження позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 " (а.с.7).

Згідно запису по господарської книги села Клюки за 1996-2000 роки, останнім місцем реєстрації спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на день його смерті є село Клюки Дубенського району рівненської області. На час відкриття спадщини з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Згідно довідки Птицької сільської ради №2050 від 12.11.2019 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала без реєстрації разом зі своєю донькою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , яка доглянула її до смерті та похоронила за власні кошти. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с.10)

Відповідно до довідки Держгеокадастру № 251/106-19 від 14.11.2019 земельна ділянка в розмірі 2,9000 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 23 серпня 1996 року, реєстраійний №2477, розташована на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області належала ОСОБА_4 (а.с.13 ).

Відповідно до висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. № 578/01-16 від 20.11.2019, свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) не видано у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, здійснювала за нею догляд, похоронила її за власні кошти, про що свідчить довідка Птицької сільської ради. Також те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_1 при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 2,9000 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 23 серпня 1996 року, реєстраійний №2477, розташована на території Плосківської сільської ради Рівненської області, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1261, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області (, місце знаходження: вул. Юридика, 1-А с. Плоска, Дубенського району Рівненської області) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майна в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,9000 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 23 серпня 1996 року реєстраційний №2477, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Ралець