Справа № 202/296/21
Провадження № 2/202/1051/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_3 зазначає, що з 14.06.2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який рішенням суду від 16.02.2021 року розірвано. В період шлюбу ними було придбано автомобіль, марки CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску. Зазначений автомобіль відповідач продав, а тому просить суд стягнути компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля у сумі 64 740 грн.

Відповідач ОСОБА_4 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує щодо позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Наголошував, що зазначений автомобіль не є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний за гроші після продажу автомобіля BMW 520 та, які йому надала у борг сестра. Зазначав, що борг своїй сестрі він не повернув та автомобіль було продано до розірвання шлюбу.

ОСОБА_3 надала відповідь на відзив в якому зазначила, що автомобіль було придбано під час шлюбу за спільні кошти. Зазначала, що автомобіль, марки CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, був придбаний 14.05.2020 року, а автомобіль BMW 520, 1992 року випуску, було продано 23.05.2020 року, що спростовує доводи відповідача. При цьому звертала увагу, що розписка про отримання грошових коштів складена 01.06.2020 року, що також спростовує доводи відповідача та свідчить про намір приховати майно від поділу.

Представник ОСОБА_3 з`являлася в судові засідання, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник ОСОБА_4 з`являвся в судові засідання, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначав, що автомобіль був придбаний за гроші після продажу автомобіля BMW 520 та, які ОСОБА_4 надала у борг сестра. Сторони не проживають разом з липня 2020 року.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_5 яка повідомила суду, що надавала грошові кошти братові для купівлі автомобіля в сумі 2 000 доларів США.Автомобіль BMW 520, 1992 року випуску, був придбаний її братом ОСОБА_4 до шлюбу та гроші після його продажу було також витрачено на покупку автомобіля, марки CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску. Зазначала, що їй відомо, що сторони не проживають разом з липня 2020 року.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , який повідомив суду, що був присутній при передачі грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, які відповідачу надала сестра ОСОБА_5 для купівлі атомобіля.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення міститься й в частині третій статті 368 ЦК України.

Згідно п. п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Судом встановлено, що сторони одружені з 14.06.2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 14.06.2013 року, актовий запис № 303.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

За час перебування позивача та відповідача у шлюбі, за відповідачем ОСОБА_4 03 червня 2020 року зареєстровано право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, на підставі договору купівлі - продажу укладеному 14 травня 2020 року.

Згідно розписки від 01.06.2020 року відповідач ОСОБА_4 зобов`язався повернути борг у сумі 2 000 доларів США, які надано для купівлі автомобіля, зі сплатою відсотків в розмірі 40 % річних ОСОБА_5 до 01.01.2021 року та вона скріплена підписом відповідача.

Згідно листа ТСЦ МВС № 1249 № 31/4-1249-Ж-95 від 24.11.2020 року за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано 07 травня 2013 року автомобіль BMW 520, номерний знак НОМЕР_2 , 1992 року випуску, колір - червоний, об`єм двигуна - 1991 см.куб. 27 травня 2020 року автомобіль BMW 520, який належав ОСОБА_4 перереєстровано згідно договору укладеному 23 травня 2020 року.

Згідно статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічне положення закріплене в частині другій статті 372 ЦК України.

Набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто, ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

У разі придбання майна у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Отже, визнаючи право особистої приватної власності одного з подружжя на майно, суд повинен установити той факт, що джерелом його набуття були особисті кошти цієї особи. Такі обставини підлягають доведенню.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_4 не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль було придбано не за спільні кошти подружжя, а надання грошових коштів в борг одним із родичів одного із членів сім`ї на купівлі спільного майна в інтересах сім`ї не може свідчити про те, що кошти передано на особисті потреби лише комусь одному конкретному з подружжя.

Автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, було придбано відповідачем на підставі договору купівлі продажу від 14.05.2020 року, а автомобіль BMW 520 було продано відповідачем 23.05.2020 року, а тому доводи ОСОБА_4 щодо придбання автомобіля CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, за частину своїх особистих коштів не заслуговують на увагу.

Так, право власності на вказане майно набуте сторонами під час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 Сімейного Кодексу України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.2020 року ОСОБА_4 продав автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, без згоди ОСОБА_3 .

Згідно відповіді № 0311 на запит про середню ринкову ціну транспортного засобу, яка надана судовим експертом Пилипенко О.С., середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, Chevrolet Aveo, 2006 року випуску, становить 129 480 грн.

Таким чином, 1/2 частка позивача у спільному майні подружжя складає 64 740 грн.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню компенсація за 1/2 частину автомобіля CHEVROLET AVEO, у сумі 64 740 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) компенсацію вартості 1/2 частини відчуженого автомобіля CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, у сумі 64 740 (шістдесят чотири тисячі сімсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 22.11.2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда