Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 753/21643/18

провадження № 61-977ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити спосіб спілкування з сином шляхом систематичних побачень у вихідні дні батька, з можливістю забирати дитину до себе.

Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 05 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, позов задовольнив частково. Визначив ОСОБА_2 способи участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

В перехідний період, впродовж перших шести місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної першої та третьої суботи місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері;

кожної другої та четвертої неділі місяця з 11-00 години до 13-00 години без присутності матері.

Після закінчення перехідного періоду, зустрічі батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини.

Зобов`язав ОСОБА_1 надавати дитину ОСОБА_2 у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку.

Зобов`язав ОСОБА_2 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини - ОСОБА_1 .

Зобов`язав ОСОБА_1 не перешкоджати батькові ОСОБА_2 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька - ОСОБА_2 .

За результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінено.

В решті позову відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн.

18 січня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 26 листопада 2020 року отримано її представником ОСОБА_4 18 грудня 2020 року, що підтверджується доданою копією розписки.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 26 листопада 2020 року заявник отримала 18 грудня 2020 року.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у листопаді 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання заяви про зміну предмету позову у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку з урахуванням стягненого за рішенням суду судового збору у розмірі 704,80 грн, становить 1 409,60 грн (704,80 грн х 200 %).

Згідно з наданої квитанції від 18 січня 2021 року № 43134 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 400 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 009,60 грн (1 409,60 грн - 400 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 1 009,60 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев