Справа № 144/1160/21
Провадження № 2/144/684/21
"15" листопада 2021 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Довгалюк Л.В.,
з участю секретаря судового засідання Грушовенко О.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника відповідачів ОСОБА_4 ,
розглянувши y відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, -
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2021 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у сумі 18 262,50 грн. на користь держави, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали незаконної порубки дерев у прибережній смузі на території Побірської сільської ради Теплицького району жителями с. Побірка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для проведення перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства.
Під час перевірки встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачами, які у період часу з лютого 2019 року по квітень 2019 року здійснили незаконну порубку дерев різних поріод та діаметрів у прибережній захисній смузі річки Тьма на землях загального користування біля присадибної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 без отримання відповідного дозволу.
За результатами перевірки складено протоколи про адміністративні правопорушення № 010209 та № 010208 від 12.06.2019 року стосовно незаконної порубки дерев громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Згідно даних протоколів винесено постанови № 06/215 та № 06/216 від 18.06.2019 року, якими відповідачів визнано винуватими у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 153 КУпАП та на обох накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 170 грн., які відповідачі сплатили у добровільному порядку.
Інспекцією складено Польову перелікову відомість від 12.06.2019 року, у якій перераховано породи дерев та діаметри пнів сухостійних дерев біля шийки кореня на території прибережно-захисної смуги р. Тьма прибережно захисної смуги на території Побірської сільської ради.
26.03.2021 року відповідачам направлено претензію № 995/6/21 щодо можливості у добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі у розмірі 18 262, 50 грн.
На день звернення до суду з позовом вказані збитки відповідачами не відшкодовано, тому позивач звернувся з позовом про їх стягнення у примусовому порядку.
У вересні 2021 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони вказали, що заперечують проти заявлених вимог позивача, посилаючись на те, що у позовній заяві позивачем вказано про здійснення знищення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сухостійних дерев різних порід та діаметрів пня, тому відповідно до п. 6 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМУ № 1045 від 01.08.2006 року, сплата відновної вартості зелених насаджень за даних обставин не проводиться.
Відповідачі вважають дії позивача по нарахуванню збитків, заподіяних внаслідок знищення зелених насаджень - незаконними, в зв`язку з відсутністю заподіяння шкоди, тому просять відмовити у задоволенні позову.
Представник позивача скористався своїм правом на відповідь на відзив, в якій вказав, що на момент знищення зелених насаджень у відповідачів був відсутній ордер та зазначив, що відповідно до п. 6 Порядку відновна вартість зелених насаджень не застосовується у випадку видалення сухостійних дерев у разі дотримання вимог Порядку.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 року дана справа передана на розгляд судді Довгалюк Л.В.
Ухвалою судді від 09.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судовому засіданні, що відбулося у режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Основними та достатніми доказами вини відповідачів представник позивача вважає постанови державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області, які не оскаржували порушники, добровільно сплатили штрафи, визнавши таким чином свою вину.
Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали, з викладених у відзиві підстав. Вказали, що дійсно ОСОБА_3 розом із товаришем зрізали дерева у кількості не більше 10-15 штук, які були старими, сухими, трухлявими та пошкодженими стихійними явищами, щоб не було затінку на садок та посадили близько 80 молодих саджанців. Зрізані сухостої поскладали на купу на місці, де вони знаходяться на даний час, оскільки не придатні для топки. Перед тим відповідачі неодноразово зверталися до сільського голови з проханням навести лад, але отримали усний дозвіл на самостійну зачистку пошкоджених дерев, про необхідність спеціального дозволу (ордеру) вони не знали.
ОСОБА_2 пояснила, що вона не зрізала дерева, оскільки має проблеми із здоров`ям. Вказала, що має почесне звання "Мати-героїня", вона та дочка тяжко хворіють онкологічними захворюваннями, вона та її чоловік є пенсіонерами, інших джерел доходів не мають.
Відповідачі зазначили, що вони не були присутні при обліку та обрахунку кількості та діаметрів пнів, підписали порожні бланки протоколів та відомість, повіривши інспектору, що крім штрафу, ніяких наслідків не буде. Факт сплати штрафу останні не заперечували, вказали, що сплатили його добровільно, оскільки працівник державної екологічної інспекції схвалив їхні дії з зачистки сухостоїв, оскільки це мали би зробити комунальні служби, підтвердив, що збитків вони нікому не завдали, роз`яснив, що у разі несплати штрафу його розмір подвоїться, постанову не оскаржували, оскільки вони юридично не обізнані, порядок оскарження їм не роз`яснено, адвоката тоді в них не було.
Представник відповідачів адвокат Ляховська О.Т. зауважила, що у відповідності до п. 6 Порядку «Видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», сплата відновної вартості зелених насаджень не проводиться знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, тому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки діями відповідачів шкоди нікому не завдано.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
У судовому засіданні встановлено, що постановами старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області № 06/2016 та № 06/215 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП за порушення Закону України «Про рослинний світ» та на останніх накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі по 170 грн. Штраф відповідачами сплачено у добровільному порядку.
Так, відповідно до постанов, які однакові за змістом, у період часу з лютого 2019 року по квітень 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснили знищення зелених насаджень села Побірка, а саме: незаконну порубку дерев різної породи та діаметрів у прибережно-захисній смузі річки Тьма на землях загального користування біля присадибної ділянки по АДРЕСА_1 на території Побірської сільської ради без дозвільних документів на право видалення дерев. У графі «пояснення порушника» відповідачами зазначено, що вони не знали про необхідність мати дозвіл на порізку дерев на долині.
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Положеннями ст. 19 Основного Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій.
Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно з частиною 1 ст. 68 даного Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
За змістом частини 2 ст. 68 цього ж Закону відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища настає за наявності вини особи.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в Порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 6 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045 (далі - Порядок), сплата відновної вартості зелених насаджень не проводиться у разі, зокрема, знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі.
У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені у статті 1166 ЦК України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такого виду цивільно - правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Розмір шкоди визначається згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» № 559 від 08 квітня 1999 року, згідно якої розмір заподіяної шкоди залежить від діаметра дерева (у корі) біля шийки кореня (у сантиметрах) і від виду пошкодження: за кожне дерево, знищене або пошкоджене до ступеня припинення росту або до ступеня неприпинення росту.
Із польвої перелікової відомості, в якій не вказано додатком до якого протоколу вона є, вбачається, що обліковано 30 пнів сухостійких дерев різних пород та діаметрів на території Побірської сільської ради прибережно-захисної смуги р. Тьма (а.с. 16).
До позовної заяви додано розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міста та інших населених пунктів на території Побірської сільської ради на землях загального користування в прибережно-захисній смузі р. Тьма біля присадибної ділянки по АДРЕСА_1 від 18.06.2019 року, суть порушення визначена як незаконна порубка дерев у кількості 30 штук різних діаметрів.
За розрахунком розміру шкоди, проведеним позивачем згідно додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року № 559 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міста та інших населених пунктів», розмір суми збитків, що підлягає стягненню з віповідачів становить - 18 262 грн.
Водночас матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували факт знищення та пошкодження сухостійних дерев у кількості 30 штук, саме таких порід та діаметрів, які зазначені у польовій переліковій відомості.
Варто зауважити, що ні протоколи про адміністративні правопорушення, ні постанови про накладення адміністративних стягнень не містять відомостей саме про такі, як зазначено у розрахунках кількість, породи та діаметри знищених дерев, не зазначено фактичних обставин, які вказують у який саме спосіб це відбувалося, що має значення для визначення в сукупності загальної суми шкоди, з урахуванням вартості кожного конкретного зеленого насадження з урахуванням визначеного діаметра.
Також суд звертає увагу, що у графі «додатки» на зворотньому боці протоколів про адміністративні правопорушення не вказано такого додатку, як польова перелікова відомость. У самій польовій переліковій відомості у графі «(додаток до акту, протоколу, довідки перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та виявлених при їх проведенні лісопорушень» не зазначено номеру та дати протоколу, додатком до якого саме вона є.
При цьому враховуються положення частини 6 статті 82 ЦПК України щодо підстав звільнення від доказування. Такою підставою, зокрема, є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постанови про накладення адміністративного стягнення, якими визнано винними відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 153 КУпАП, винесені не судом, а державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області, тому вони не є тією обставиною, яка не підлягає доказуванню.
Відповідно до Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення № 264 від 05.07.2004 року, у протоколі обов`язково зазначаються, зокрема, заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності), чого у протоколах про адміністративні правопорушення щодо відповідачів зазначено не було, як і не вказано у постановах про накладення адміністративного стягнення.
Як встановлено у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 разом із товаришем, за усною згодою сільського голови, здійснили зачистку декількох сухих дерев, що були пошкоджені стихійними явищами.
Даний факт підтверджується довідкою старости села Соболівка № 73 від 07.09.2021 року, долученою відповідачами до відзиву, відповідно до якої зрізані дерева на присадибній ділянці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були пошкодженими стихійними явищами, тому останніми здійснено зачистку наслідків стихій, долина стала придатною для сінокосіння, були висаджені молоді дерева.
Вказані обставини позивачем не спростовано у відповіді на відзив та у судовому засіданні. Разом з тим, позивачем на підтвердження протилежного, зокрема, того, що видалені дерева є сироростучими, кількості зрізаних дерев саме відповідачами, жодних доказів (таких як фото, відео, свідки тощо) суду не надано та матеріали справи не містять.
При цьому судом враховано, що відповідно до пункту 6 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045 сплата відновної вартості зелених насаджень не проводиться, зокрема, у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів.
Разом з тим, суд відхиляє посилання позивача як на факт заподіяння відповідачами шкоди інтересам держави - визнання останніми своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 153 КУпАП та сплату добровільну штрафу.
Суд бере до уваги те, що відповідачів хоча і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 153 КУпАП (знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев), однак, у судовому засіданні не знайшли своє підтвердження та не доведені позивачем належними та допустимими доказами наявність шкоди та розмір завданих діями відповідачів збитків державі.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням належність і допустимість, достовірність та достатність наданих доказів, з`ясувавши всі обставини справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", пунктами 6,8 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045, ст. ст. 1-15, 76, 81, 89, 95, 141, 258-261, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, м. Вінниця, вул. 600-річчя, будинок 19, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 22.11.2021.

Суддя