Єдиний унікальний номер судової справи 469/1250/19
Провадження № 22-ц/812/1716/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

з участю:

представника позивача АТ Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз- Свєтликова Д.Ю.,

представника відповідача - Савенко О.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Березанського районного суду Миколаївської області, яке ухвалене 24 травня 2021 року о 14 годині 08 хвилин, у приміщенні того ж суду, головуючим суддею Гапоненко Н.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу,

в с т а н о в и в:

08 листопада 2019 року АТ Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз (далі АТ ОГС Миколаївгаз) пред`явило до ОСОБА_1 вищевказаний позов, який обґрунтовувало наступним.

Відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ ОГС Миколаївгаз за зареєстрованою адресою місця його проживання: АДРЕСА_1 .

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

13 червня 2018 року під час перевірки за місцем проживання відповідача, до будинку АДРЕСА_1 , було припинено газопостачання, у зв`язку із самовільним підключенням газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, про що складено відповідні акти №00000345 та № 177.

Вказані акти складені за участю споживача ОСОБА_1 та ним підписані без зауважень (відповідний рядок про наявність зауважень споживача ним не заповнено).

Згідно зі службовою запискою від 24 липня 2018 року, у будинку відповідача наявні газові прилади з потужністю: АОГВ-7,5 Термо - 0,8 куб.м./год., АКОГ-3 - 0,36 куб.м./год., ПГ-4 2 шт. - 3 куб.м./год, ВПГ - 2,0 куб.м./год.

На засіданні постійно діючої робочої комісії по розгляду актів про порушення споживачами правил користування природного газу 27 липня 2018 року, акт про порушення задоволено та складено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості на загальну суму 14 220 гривень 37 копійок.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму, як заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, а також сплачений судовий збір у розмірі 1 921 гривень.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2021 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", адреса: 54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, 159, , заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у сумі 14 220 гривень 37 копійок та судовий збір у сумі 1 921 гривень, а всього стягнуто 16 141 гривню 37 копійок.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом І інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступних підстав.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено та обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у визначеному розмірі, підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд вважав, що вказані вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в повній мірі погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом першої інстанції, вважає вказані висновки вірними, законними та обґрунтованими.

За Конституцією України, ст.ст.4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1,3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зокрема, цивільні права та обов`язки виникають із договорів та інших правочинів, зміст яких, відповідно до статей 203-204,215 ЦК України, не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; вони вчинені у формі, встановленій законом, особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, за їх вільного волевиявлення і відповідно до їх внутрішньої волі і спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Судовий розгляд, яким цивільна справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Про судове рішення у цивільній справі - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст.82,89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції вказаним вище положенням відповідає у повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , та йому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.5).

13 червня 2018 року Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» за адресою відповідача здійснено перевірку та виявлено порушення.

Відповідно до Акту про порушення від 13 червня 2018 року №00000345, у будинку відповідача, виявлено наявність несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обміну, а саме встановлено факт підключення ВПГ-10, АКОГ та ПГ-4 за адресою АДРЕСА_1 , та запрошено споживача з`явитися на засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду акта про порушення 06 липня 2018 року та роз`яснено наслідки неявки. (а.с.7)

Відповідно до службової записки від 24 липня 2018 року, у будинку відповідача наявні газові прилади з потужністю: АОГВ-7,5 Термо - 0,8 куб.м./год., АКОГ-3 - 0,36 куб.м./год., ПГ-4 2 шт. - 3 куб.м./год, ВПГ - 2,0 куб.м./год. (а.с.6)

Як вбачається з Акту №177 від 13 червня 2018 року на відключення газового обладнання від системи газопостачання, представниками газового господарства проведено відключення від газопостачання самовільно встановленого споживачем ОСОБА_1 газового обладнання ПГ-4, АКОГ-3, ВПГ-10 за вказаною адресою (а.с.8).

Вказані акти складені за участю споживача ОСОБА_1 та ним підписані без зауважень. Протилежного відповідачем не доведено.

Позивачем здійснено розрахунок необлікованих об`ємів газу, нарахованих за несанкціоноване підключення газових приладів ОСОБА_1 у вигляді Додатку №1 до Акта про порушення №00000345 від 13 червня 2018 року та акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, згідно з яким відповідачу визначено вартість та об`єм необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 06 квітня 2018 року по 12 червня 2018 року у обсязі 1339,71 м.куб. на суму 14 220,46 грн. в розрізі календарних місяців (а.с.5, 11):

- з 06.04.2018 року по 30.04.2018 року - 688,51 м.куб. на суму 7308,24 грн.;

- з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року 453,93 м.куб. на суму 4818,26 грн.;

- з 01.06.2018 року по 12.06.2018 року - 197,27 м.куб. на суму 2093,96 грн..

Згідно з витягом з Протоколу №28 засідання постійно діючої робочої Комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами споживачами природного газу від 27 липня 2018 року, Акт про порушення №00000345 від 13 червня 2018 року щодо несанкціонованого підключення газових приладів споживачем ОСОБА_1 розглянуто та задоволено (а.с.9).

Про результати розгляду Акта про порушення та необхідність сплатити вартість необлікованих об"ємів природного газу відповідачу надіслано повідомлення від 21 червня 2018 року з актом-розрахунком та рахунком на сплату (а.с.10-11).

Відповідно до робочого проекту на газопостачання житлового будинку зі специфікацією та будівельним паспортом, виготовленого у 2005 році, та наданого позивачем у житловому будинку по АДРЕСА_1 (споживач ОСОБА_1 ), у вказаному будинку передбачено встановлення однієї плити газової ПГ-4, одного водонагрівача АОГВ-7,5, які встановлені та прийняті в експлуатацію відповідно до акта від 07 листопада 2006 року разом з газовим лічильником G-4 № 0462918 (а.с.150-157).

Як вбачається з наданого представником відповідача паспорта лічильника газу BP G4-2, номінальна об"ємна витрата лічильника 4 куб.м./год., максимальна - 6 куб.м./год., що є меншим, ніж сумарна номінальна потужність виявлених у відповідача газових приладів, що складає 0,8 куб.м./год. + 0,36 куб.м./год. + 3 куб.м./год. + 2,0 куб.м./год.=6,16 куб.м/год (а.с.65).

Проте, з наданого представником відповідача плану газопроводу разом з титульним аркушем робочого проекту від 2005 року та скрін-шот особового рахунку відповідача на офіційному сайті ПАТ "Миколаївгаз" з переліком приладів, вказаних у акті про порушення, за відсутності доказів прийняття в експлуатацію додаткового обладнання із зазначеною вище номінальною потужністю та узгодження цього проекту з газовою службою не може вважатися достатнім та належним доказом узгодженого з позивачем підключення додаткових газових приладів у 2008 році, про що свідчить і назва наданого представником відповідача титульного аркушу робочого проекту, що не містить визначення цього проекту як додаткового (щодо встановлення додаткових газових приладів) (а.с.63-64).

Отже, робочий проект газопроводу, який знаходиться у ПАТ "Миколаївгаз" та у відповідача, має суттєві відмінності. Крім того, відповідачем надано проект без відповідного опису та класифікації, що не відповідає нормам, якими передбачено складання та виготовлення вказаного проекту.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статті 509, 610, 611 ЦК України регламентують, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 та пп.8 п.28 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №938 від 05.07.2006, які втратили чинність 16.07.2016 р. та діяли на час виникнення спірних правовідносин, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Споживач зобов`язаний не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання без узгодження з газорозподільним підприємством.

Пункт 4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 №254, які діяли до 07.07.2015, передбачав, що переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться експлуатаційними спеціалізованими підприємствами газового господарства або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, який набрав чинності 27.11.2015, у редакції на час виявлення порушення, за необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, за умови, що це не призведе до необхідності збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (не потребуватиме збільшення типорозміру комерційного лічильника газу), новий договір на приєднання з новим чи діючим власником об`єкта не укладається. При цьому у випадку перенесення вузла обліку та/або зменшення його типорозміру (номінальної потужності) або зміни місця розташування газових приладів (пристроїв) в установленому законодавством порядку вносяться відповідні зміни до проектної документації, а у разі її відсутності розробляється нова проектна документація, що забезпечується за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, крім випадку, передбаченого пунктом 2 глави 6 розділу VІ цього Кодексу. Внесення змін до проектної документації в частині комерційного вузла обліку газу здійснюється на підставі оформлених (виданих) Оператором ГРМ технічних умов на реконструкцію комерційного вузла обліку.

Якщо за необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, виникає необхідність збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (збільшення типорозміру лічильника газу) або її перенесення, з новим чи діючим власником об`єкта має бути укладений новий договір на приєднання відповідно до умов цього Кодексу. При цьому, якщо заходи з приєднання по вже підключеному до ГРМ об`єкту потребуватимуть лише збільшення типорозміру лічильника газу, місце забезпечення потужності має збігатися з фактичною точкою приєднання цього об`єкта, а процедура приєднання має здійснюватися у порядку, визначеному в пункті 5 глави 2 цього розділу.

Якщо Оператор ГРМ у визначений строк не здійснив заміну комерційного ВОГ, розрахунок споживача за послуги розподілу природного газу з дати прострочення заміни комерційного ВОГ здійснюється, виходячи з приєднаної потужності (Wmax), як для типорозміру комерційного ВОГ, який мав бути встановлений.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І, пунктом 3 глави 3 розділу ХІ, пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване підключення газових приладів це самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача (за наявності лічильника), внаслідок якого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Позивачем було здійснено розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача за період з 06.04.2018 року по 12.06.2018 року на суму 14220,46 грн., що відповідає абзацу 2 п.3 гл.3 розділу ХІ Кодексу ГРМ (у редакції Кодексу ГРМ від 17 березня 2017 року).

Здійснення розрахунку необлікованих об`ємів природного газу виходячи із середнього чи фактичного споживання за певний період, про що зазначено у відзиві, нормами Кодексу ГРМ на час прийняття рішення постійно діючої комісії з розгляду акту про порушення не було передбачено, а тому зазначені заперечення відповідача не ґрунтуються на нормах законодавства.

Рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення АТ "Миколаївгаз", оформлене протоколом № 28 від 27.07.2018 року, щодо задоволення Акту про порушення № 00000345 від 13.06.2018 року у встановленому законом порядку не оскаржувалось та є чинним.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про задоволення позову АТ «Миколаївгаз» відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідачем не спростовано факт, що у приміщенні його будинку встановлено газові прилади, що перевищують діапазон обчислення вузла обліку.

Беззаперечних доказів про наявність дозволів на встановлення цих відповідачем представлено не було. Надані ним докази мають дописування, які працівниками АТ «Миколаївгаз» не погоджені і не підписані.

За наявності вказаних обставин колегія суддів приймає до уваги наявність приладів на час їх перевірки, факт перевищення газовими приладами діапазону обчислення вузла обліку та відсутність зауважень споживача при встановленні факту порушення.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки є переоцінкою доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтування, та вказані доводи не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За такого, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду слід залишити без змін, оскільки воно ухвалене на підставі повно та всебічно досліджених доказів.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору посилаючись на ч. 1 ст. 8Закону України «Про судовий збір», оскільки сума є для нього занадто обтяжливою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на цих же підставах.

До свого клопотання ОСОБА_1 було надано довідку Очаківського об`єднаного управління ПФУ в Миколаївській області, в якій зазначено, що розмір його пенсії за період з грудня 2020 року по травень 2021 року становить 14 941 гривня 04 копійок.

В задоволені клопотання про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 до клопотання додана лише довідка управління ПФУ в Миколаївській області.

Для звільнення від сплати судового збору, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, особі необхідно було надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір його доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

Вказані висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/77/20 від 11 листопада 2021 року.

Виходячи з викладених вимог, колегія вважає, що ОСОБА_1 слід зменшити розмір судового збору за подачу апеляційної скарги з 2 881 гривні 50 копійок до 500 гривень.

За такого, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 500 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Березанського районного суду Миколаївської областівід 24 травня 2021 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 500 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

_______________________________________________________

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.