Справа № 212/2811/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Нестеренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за участі представника позивача Шаблій Ю. В., представника відповідача ОСОБА_1 , в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 року позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулися до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів суму боргу за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.04.2020 року в розмірі 38787,42 гривень. В зв`язку з невиконанням обов`язків по оплаті за отримані комунальні послуги, відповідно до чинного законодавства,позивач просив також стягнути нараховані: інфляційні втрати -9240,51 гривень та 3% річних - 2455,30 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Представник відповідача 02.09.2020 року направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування вказав, що відповідно до матеріалів справи, позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.04.2020 року. Відповідач вважає, що за позовними вимогами за період з 01.10.2013 року по 27.04.2017 року сплинув строк позовної давності 28.04.2020 року, тобто, до звернення з позовною заявою до суду, що є підставою для часткової відмови у задоволенні позовних вимог. Заборгованість за період з 28.04.2017 року по 01.04.2020 року складає у відповідності з розрахунком, наданим позивачем: центральне опалення 27347,86 гривень; інфляційні витрати 922,21 гривень, 3% річних 890,02 гривень, всього 29160,09 гривень. Просить суд позовні вимоги задовольнити частково.

Ухвалою суду від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2020 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 18.08.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.11.2020 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні представник позивача Шаблій Ю. А. позовні вимоги підтримала просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити частково та застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, та перебувають на обслуговуванні Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», щодо послуг з централізованого опалення. В опалювальний сезон поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, установлених діючим законодавством. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв відповідачам теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а відповідачі оплату за отримані послуги в повному обсязі не здійснювали, в результаті чого заборгованість з 01.10.2013 року по 01.04.2020 року становить 38787,42 гривень.

Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов`язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 26.06.2004 року порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а згідно ст.19 цього ж закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В силу ст.634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до правової позиції Верховного суду України споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги в повному обсязі, якщо вони фактично користувались ними.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закон у обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачами не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак відповідачі зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюють не належним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу за період з 01.10.2013 року по 10.04.2020 року становить 38787,42 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Однак, суд погоджується із запереченнями відповідача відносно пропуску позивачем строку позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем, просять стягнути заборгованість за період з 01.10.2013 року по 01.04.2020 року, тобто строк за який просять стягнути заборгованість перевищує три роки.

Суд вважає необхідним стягнути борг за останні три роки, з моменту звернення до суду тобто за період з 28.04.2017 до 01.04.2020 року в сумі 27347,86 гривень, інфляційні витрати - 922,21 гривень, 3% річних - 890,02 гривень, всього 29160,09 гривень.

Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки по постачанню теплової енергії виконував, але відповідачі оплату за отримані послуги здійснювали не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в межах уточненого періоду і суми.

Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволенню позовних вимог, тому підлягає стягненню з відповідачів судовий збір у розмірі 1051,00 гривень по 525,50 гривень з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 509, 525 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за період з 28.04.2017 року по 01.04.2020 в розмірі 27347,86 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 922,21 гривень, 3% річних у розмірі 890,02 гривень, всього 29160,09 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» в рівних частинах судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1051,00 гривень, по 525,50 гривень з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: 50014, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2021 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак