Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.,

за участю секретаря - Просяник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №166, неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні та утриманні матері - ОСОБА_1 , при розірванні шлюбу змінити прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне « ОСОБА_1 », а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами зареєстровано шлюб, від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне сімейне життя між подружжям не склалось, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, через що, стосунки між ними суттєво погіршилися, втрачена довіра. Впродовж декількох місяців проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін, наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строку для примирення та шлюб розірвати. Крім того, позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » та неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на її вихованні на утриманні. При цьому, в позовній заяві також зазначено, що відповідач відповідно до свідоцтва про зміну імені від 20.06.2020 р. змінив своє прізвище та ім`я на ОСОБА_2 .

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

24.11.2020 року представником позивача усунуто вказані в ухвалі недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в частині вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання, були повідомлені належним чином, при цьому, до суду поступила письмова заява представника позивача - адвоката Шкорки І.М., у якій зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та просять розгляд справи провести за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, при цьому, до суду поступила нотаріально посвідчена письмова заява ОСОБА_2 від 11 січня 2021 року, в якій зазначив, що визнає позов повністю, просить його задоволити та розгляд справи проводити за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 14 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецької міського управління юстиції, актовий запис за №166. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_2 », дружини - « ОСОБА_1 ».

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки від 24.04.2020 р. ОСОБА_1 зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у складі її сім`ї є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про зміну імені від 20.06.2020 року серія НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_6 змінив ім`я, про що 20 червня 2020 року про що Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №15. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: « ОСОБА_2 ».

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд бере до уваги зазначені обставини у позовній заяві, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини. Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.

Суд також приймає до уваги позицію відповідача викладену у письмовій, нотаріально посвідченій заяві про визнання позову та розірвання шлюбу.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач висловила своє бажання відновити дошлюбне прізвище, то у відповідності до ст. 113 СК України, суд дійшов висновку, що після реєстрації розірвання шлюбу між сторонами позивачу слід присвоїти прізвище « ОСОБА_1 ».

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, якими є судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4 000 грн.то суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № від 28 жовтня 2020 року позивачем при поданні позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області сплачений судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подав нотаріально засвідчену заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 420,40 грн., сплаченого ним при поданні позову.

Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 420,40 грн. покладаються на відповідача.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між Шкоркою Ігорем Михайловичем (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову допомогу (адвокатські послуги) на умовах, передбачених цим правочином у представництві в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області у справі про розірвання шлюбу, за що Замовник зобов`язується сплачувати гонорар в розмірі, що обумовлений цим договором.

Згідно п.3.1. зазначеного договору вартість гонорару Виконавця складає 4000 грн.00 коп..

Відповідно до акту від 20.01.2021 року про прийняття виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 23.10.2020 року Виконавець надав, а замовник прийняв правову допомогу в справі №308/11233/20 відповідно до договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2020 року у формі: зустріч з клієнтом, надання консультації, узгодження правової позиції з питання розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та повернення дошлюбного (дівочого) прізвища (1 год. 00 хв.); складання та подання цивільного позову (вивчення наданих Замовником документів, пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні, формування (в т.ч. копіювання документів) пакету документів для подачі в суд) інших процесуальних документів (1 год. 00 хв.). Згідно акту 1 год. роботи виконавця становить 2000 грн. 00 коп., загальна вартість наданих послуг 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №03/20 від 30.12.2020 року ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 23.10.2020 року сплатила 4000,00грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки долучені представником позивача документи понесення позивачем витрат на правову допомогу були подані 22.01.2020 року та не надсилалися відповідачу, що позбавило його можливості доводити неспівмірність цих витрат, суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.

Враховуючи принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 14 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецької міського управління юстиції, актовий запис за №166.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції № від 28 жовтня 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено - 22 січня 2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило