Справа №560/542/15-ц
У Х В А Л А

20 січня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області із заявою про роз`яснення судового рішення суду від 22 грудня 2016 року по справі №560/542/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, у якій просить роз`яснити вказане рішення, в частині права власності ОСОБА_1 на будівельні матеріали, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плит, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га. по АДРЕСА_1 .

Заяву обгрунтовує тим, що при прийнятті судом вказаного рішення у ньому не визначено частку відповідача та не зазначено, чи має він право власності на іншу частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плит, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га. по АДРЕСА_1 ). Тому, внаслідок неясності рішення у сторін виникають суперечки щодо розуміння вказаного рішення під час його виконання та існує ймовірність невірного його виконання.

До початку розгляду заяви від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви про роз`яснення рішення суду без його участі.

Позивач на розгляд заяви не з`явилася, хоча про розгляд була повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.271 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної статті закону та п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим та ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року року по справі №560/542/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плит, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га. по АДРЕСА_1 , наданій в оренду підприємцю ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування магазину-ресторану.

При розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плит, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по АДРЕСА_1 , наданій в оренду підприємцю ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування магазину-ресторану, і дана позовна вимога в межах пред`явленого позову судом була задоволена.

У заяві про роз`яснення судового рішення відповідач ОСОБА_1 вказує, що у рішенні суду від 22 грудня 2016 року не зазначено, чи має він право власності на іншу частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плит, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га. по АДРЕСА_1 ).

Проте, у тексті прийнятого рішення судом зазначено, що "будівельні матеріали і утворені ними коструктивні елементи є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, а тому підлягають поділу між ними". Крім того, у прийнятому рішенні судом також зазначено, що "оскільки, як встановлено в ході розгляду справи, будівництво магазину-ресторану було розпочато у 2005-2006 роках, тобто під час перебування в шлюбі позивача з відповідачем, який було розірвано у 2012 року, при тому, що шлюбні відносини між сторонами, були фактично припинені у середині 2010 року, суд приходить до висновку, що в справі є достатньо належних та допустимих доказів, якими підтверджується, що будівельні матеріали та утворені ними конструктивні елементи, незавершеного будівництва магазину-ресторану, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0343 по АДРЕСА_1 , яка надана відповідачу для будівництва та обслуговування магазину ресторану були утворені під час шлюбу та за спільні кошти і за спільною працею подружжя позивача та відповідача, а тому є їх спільною сумісною власністю".

Таким чином, в тексті рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року та ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2017 року чітко зазначено, що будівельні матеріали, у вигляді незавершеного будівництва магазину-ресторану по вулиці Шевченка в м.Дубровиця Рівненської області, були набуті сторонами у даній справі за рахунок спільних коштів під час перебування у шлюбі, а тому підлягають поділу між ними, шляхом визнання за кожним із них права власності на ці будівельні матеріали по 1/2 частині (а.с.237-238, 292-294).

Отже, проаналізувавши зміст поданої заяви про роз`яснення судового рішення та її підстави, зміст рішення, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задоволити.

Роз`яснити рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, а саме, що будівельні матеріали, обладнання, утворених ними конструктивних елементів, розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га. по АДРЕСА_1 , були набуті сторонами у даній справі за рахунок спільних коштів під час перебування у шлюбі, а тому підлягають поділу між ними, шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на ці будівельні матеріали по 1/2 частині.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.