Справа № 201/2944/21
Провадження № 6/201/238/2021
УХВАЛА

21 жовтня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі подання заступника начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єремєєвої Олени Олександрівни (заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про звернення стягнення на нерухоме майно, незареєстроване за боржником в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021р. заступник начальника Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єремєєва О.О. звернувся із поданням до Лененіського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно, незареєстроване за боржником ОСОБА_1 в установленому законом порядку (а.с. 1 6 т. 1).

Ухвалою судді Лененіського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2021р. подання передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка надійшла до суду19.05.2021р. (а.с. 31, 34 т. 1).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано 19.05.2021р. на розгляд судді Наумової О.С. (а.с. 36 т. 1).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 20.05.2021р. подання прийнято до розгляду (а.с. 37 т. 1).

Ухвалою суду ОСОБА_4 від 15.07.2021р. за заявою заінтересованої особи ОСОБА_2 витребувано докази, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського МНО Кашиніркової С.О. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , які надійшли до суду 01.09.2021р. (а.с. 54, 55, 65 104 т. 1).

Ініціатором подання зазначено, що на примусовому виконанні у Новокодацькому ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 57463473 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму боргу 545 557,13 грн.

01.02.2016р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання чотирьох виконавчих листів про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу, копії яких у день відкриття були направлені на адресу сторін виконавчого провадження.

Державним виконавцем направлено ряд запитів щодо виявлення майна боржника, однак згідно наданих відповідей майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої надіслані сторонам та в органи і установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Інформація про арешт майна боржника внесена до Державного Реєстру обтяжень рухомого майна, а також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постанова про привід боржника залишилась невиконаною, оскільки згідно рапорту співробітника Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області двері квартири, за місцем мешкання боржника ніхто не відчинив, на неодноразові виклики боржник не з`явився.

На виконання вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 01.02.2016р. винесено постанову про розшук майна боржника.

Згідно інформації отриманої від ТСЦ № 1241 РСЦ МВС у Дніпропетровській області за боржником зареєстровано транспортний засіб OPEL VECTRA 1991 р.в., д/н НОМЕР_1 . Вищевказаний транспортний засіб з 28.11.2014р. оголошений в розшук, згідно санкції відділу розшуку УДАІ та Ленінського ВДВС ДМУЮ, автомобіль до цього часу не знайдений.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою отримання інформації про те, чи перетинав кордон України боржник протягом 2010-2016 рр. державним виконавцем направлено запит до Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Згідно отриманої відповіді на запит, відомості про перетинання державного кордону громадянином України ОСОБА_1 відсутні.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника державним виконавцем 16.02.2017р. внесено подання до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. У задоволенні подання відмовлено.

З метою встановлення місцезнаходження боржника та перевірки його майнового стану, державним виконавцем 15.01.2018р. здійснено вихід за адресою мешкання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відкрив, встановити місцезнаходження боржника та перевірки його майнового стан не виявилось можливим.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 17.01.2018р. боржник перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Технопарк 1», на підставі ст. 68 Закону державним виконавцем 22.01.2018р. винесено та направлено до ТОВ «Технопарк 1» постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . На прийомі у державного виконавця 26.12.2018р. боржник ОСОБА_1 повідомив, що на даний час не працевлаштований, коштів не має, про рішення суду повідомлений, але змоги сплатити борг не має, майно на яке можливо звернути стягнення не має, мешкає за адресою вказаною у виконавчому документі а саме: АДРЕСА_1 .

На адресу відділу з Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли матеріали, відповідно до яких боржник звільнився з ТОВ «Технопарк-1» станом на 07.04.2021р. згідно відповідей з ДПС та ПФУ боржник не працевлаштований.

На неодноразові виклики до державного виконавця боржник не з`являється.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем повторно направлено запити до Державної міграційної служби, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного центру зайнятості, Міністерство доходів і зборів України, Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, Державної авіаційної служби України, Державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин», Державного підприємства «Держреєстри України», Територіального управління у Дніпропетровській області Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва Сектор представництва у Дніпропетровській області, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби інтелектуальної власності України, Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області.

Згідно відповідей майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Станом на 09.04.2021р. судове рішення боржником не виконано.

На адресу відділу 07.04.2021р. надійшло клопотання стягувача ОСОБА_2 щодо звернення до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на незареєстроване майно.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за об`єктом - квартира, загальною площею 45,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка нині померла, є матір`ю боржника ОСОБА_1 .

Державним виконавцем неодноразово направлялись вимоги на адресу Другої державної нотаріальної контори за місцем реєстрації померлої та місцезнаходженням майна, також на адресу приватного нотаріуса Каширнікової Світлани Олександрівни, яка реєструвала право власності за померлою ОСОБА_6 , однак запитуваної інформації не отримано, встановити чи звертався боржник ОСОБА_1 за отриманням спадщини не виявилось можливим.

Державний виконавець не має змоги звернути стягнення на нерухоме майно: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності за боржником- ОСОБА_1 .

Своїми діями (бездіяльністю) боржник ОСОБА_1 ухиляється від явки до державного виконавця, ігнорує законні вимоги державного виконавця, умисно не виконує судове рішення, приховує майно на яке накладено арешт. Виконавчий лист боржником, тому є необхідність вжити всі необхідні заходи для звернення стягнення на нерухоме майно, яке отримано у спадок.

Враховуючи викладене, державний виконавець просив зобов`язати ОСОБА_1 зареєструвати спадщину на квартиру, вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адреса: АДРЕСА_1 ,

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Держаний виконавець на виклик суду не з`явився, про місце, дату і час розгляду подання повідомлявся неодноразово належним чином.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника адвоката Кузьміна Р.В. (діє на підставі ордеру від 08.02.2021р. а.с. 42 т. 1) надійшли заяви, у яких вони просили подання задовольнити, просили долучити до подання матеріали виконавчого провадження (а.с. 108 124, 132 250 т. 1, т. 2, а.с. 1 147 т. 3).

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у Новокодацькому ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 57463473 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу на загальну суму боргу 545 557,13 грн. (а.с. 7-8 т. 1).

За даними АСВП 01.02.2016р., 18.07.2017р., 11.03.2019р., 24.07.2020р., 11.03.2019р., 21.01.2020р., 24.07.2020р. відкриті виконавчі провадження з примусового виконавчих листів про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

Постановами заступника начальника Новокодацького ВДВС від 18.10.2018р. виконавче прийнято до свого провадження та об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 57463473 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу на загальну суму боргу 545 557,13 грн. (а.с. 147 151 т. 1).

Поставною державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра від 12.04.2018р. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який працює у ТОВ «Технопарк-1», постановою державного виконавця від 13.11.20417р. майно боржника оголошено у розшук (а.с. 134 138 т. 1).

Згідно із актами державного виконавця Новокодацького ВДВС від 15.01.2018р. та від 02.10.2018р. виходами за місцем мешкання боржника ОСОБА_1 боржника не встановлено (а.с. 154, т. 1, а.с. 3 т. 2). Виходом ДОП Новокодацького ВП за місцем мешкання боржника ОСОБА_1 боржника також не виявлено (а.с. 158, 186 т. 1). На виклики державного виконавця боржник не з`являвся, примусовий привід не вдалося виконати, оскільки боржник відсутній за місцем мешкання (а.с. 30 -31 т. 2).

26.12.2018р. до Новокодацького ВДВС від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він повідомив, що обізнаний проте, що є боржником перед ОСОБА_2 по зведеному виконавчому провадженню № 57463473. Майна, на яке можливо звернути стягнення не має, працевлаштований у «Технопарк -1», на картку в ПриватБанк отримує заробітну плату, з якої утримуються суми боргу, інших доходів не має (а.с. 143 т. 3).

З матеріалів виконавчого провадження видно, що із заробітної плати ОСОБА_1 , який працював у ТОВ «Технопарк-1» відраховано за період з січня 2018 року по липень 2018 року 5 131,86 грн. на користь ОСОБА_2 (а.с. 168 т. 1).

За повідомленням Чечелівського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 02.08.2019р. ОСОБА_1 звільнений з 01.05.2019р. з ТОВ «Технопарк-1» (а.с. 81 т. 2).

Згідно виписки по рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 29.11.2018р. по 04.03.2019р., востаннє 11.02.2019р. позивач отримав заробітну плату в сумі 1690,5 грн. (а.с. 94 т. 2).

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на кошти боржника в сумі 311 021,16 грн. накладено арешт, однак виконати постанову державного виконавця неможливу у зв`язку із недостатністю коштів (а.с. 134 т. 2).

На запити до інших банків повідомлено що ОСОБА_1 не є клієнтом цих банків (а.с. 135, 138, 139, 144, 147 т. 2).

З метою отримання інформації про доходи боржника, виявлення рахунків боржника на підставі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено відповідні запити (а.с. 229 237 т. 1).

На запит державного виконавця від 18.01.2018р. до ДФС України, відомостей не надано (а.с. 244 т. 2). На запити державного виконавця повідомлено, що сільськогосподарська техніка, великотонажна, інша техніка за ОСОБА_1 не зареєстрована (а.с. 42, т. 2).

Новокодацьким ВДВС направлено подання до Новокодацького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 60 т. 2). Згідно повідомлення Новокодацького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.12.2016р. стосовно ОСОБА_1 розпочате кримінальне провадження № 0002427 від 15.06.2015р., в якому ОСОБА_2 є потерпілою (а.с. 102т. 2)

Як видно із долучених до заяви матеріалів виконавчого провадження АСВП № 50004435, на запит державного виконавця від 17.02.2021р. до Пенсійного фонду України, відомостей не надано (а.с. 23 т. 1). На запит державного виконавця від 17.02.2021р. до ДФС України, відомості про джерела доходів відсутні (а.с. 25-26 т. 1).

Згідно повідомлення Ленінського ВДВС Дніпропетровського МКЮ від 26.12.2016р. на транспортний засіб «Opel Vectra», легковий 1991 р.в., номер кузова НОМЕР_3 накладено обмеження, арешт (а.с. 24 т. 2). Також згідно повідомлення Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МКЮ від 19.09.2017р. на транспортний засіб «Opel Vectra», легковий 1991 р.в., номер кузова НОМЕР_3 накладено обмеження, арешт НАІС ДДАІ (а.с. 138 т. 2)

На запит державного виконавця від 07.04.2021р. до МВС України, повідомлено що за ОСОБА_1 обліковується автомобіль «Opel Vectra», легковий 1991 р.в., номер кузова НОМЕР_3 (а.с. 27 т. 1).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС від автомобіль оголошено у розшук (а.с. 139 140 т. 2).

На запит Новокодацького ВДВС листом УПП патрульної поліції в Дніпропетровській області від 18.10.2021р. повідомлено, що згідно даних інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 08.10.2021р. транспортний засіб OPEL VECTRA, н.з. НОМЕР_1 , з 17:20 год. 21.01.2020р. по теперішній час знаходиться в розшуку підсистеми «Гарпун» ІПНП за категорією обліку «Розшук ТЗ боржника державним виконавцем» за виконавчим провадженням 50004435 від 01.02.2020р. (а.с. 146 т. 3).

З наданих ОСОБА_2 матеріалів виконавчого провадження № 50004435 встановлено, що на повторні запити державного виконавця від 17.02.2021р., від 27.04.2021р., від 25.09.2021р. до ДФС України, відомості про джерела доходів відсутні (а.с. 113-115, 117- 119, 121 т. 1).

На запит державного виконавця від 17.02.2021р. та від 24.09.2021р. до Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону, відсутні дані щодо перетину ОСОБА_1 кордону (а.с. 116, 120 т. 1).

Постановою державного виконавця від 21.01.2020р. оголошено розшук майна боржника (а.с. 124 т. 1).

Отже, згідно відповідей на запити державного виконався, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Станом на день розгляду подання судове рішення боржником не виконано.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 зареєстрована квартира загальною площею 45,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12 т. 1).

ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 73 т. 1) є матір`ю боржника ОСОБА_1 (а.с. 76 т. 1).

Державним виконавцем неодноразово направлялись вимоги на адресу Другої державної нотаріальної контори за місцем реєстрації померлої та місцезнаходженням майна, однак запитуваної інформації не отримано, встановити чи звертався боржник ОСОБА_1 за отриманням спадщини не виявилось можливим (а.с. 175 т. 2, а.с. 19, 24 25, т. 3).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Алгоритм дій державного або приватного виконавця про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника в тому числі і на право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку визначено ЦПК України, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частини 3, 4 ст. 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналогічний порядок вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку визначено і у постанові Верховного Суду від 10.02.2020р. у справі за № 676/1314/19.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем неодноразово направлялися запити до відповідних установ з метою обстеження майнового стану боржника, з відповідей яких встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна було б звернути стягнення у порядку встановленому законом України «Про виконавче провадження». Транспортний засіб, що зареєстрований за боржником перебуває у розшуку до цього часу він не знайдений.

За змістом статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд вважає, що державний виконавець надав достатні докази того, що ним вжиті вичерпні заходи щодо розшуку майн боржника, на яке можливо звернути стягнення, однак такого не виявилося. До цього часу судове рішення боржником не виконано.

Разом із тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 27,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка є матір`ю боржника ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 73 т. 1).

З матеріалів нотаріальної справи установлено, що 18.06.2020р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Каширнікової С.О. про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 66 т. 1).

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса звернулася ОСОБА_8 (а.с. 69 т. 1).

Однак свідоцтво про право власності у порядку спадкування на квартиру нотаріусом до цього часу не видано.

Держаний виконавець не може звернути стягнення на нерухоме майно боржника, оскільки ОСОБА_1 не вступив у спадщину як спадкоємець першої черги на Ѕ частину свого майна.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті згідно статті 1281 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою згідно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1282 ЦК України встановлений обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Враховуючи те, що право власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване за ОСОБА_1 в установленому законом порядку, державний виконавець правомірно звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на це майно.

Тобто, Ѕ квартири є спадковим майном, у межах вартості якого ОСОБА_1 зобов`язаний задовольнити вимогу кредитора спадкодавця, та майном, щодо якого державний виконавець просить вирішити питання про звернення стягнення у зв`язку з тим, що воно не зареєстроване у встановленому законом порядку за боржником.

Боржник ОСОБА_1 своєчасно (у межах шестимісячного строку) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким що прийняв свою частку спадщини, офіційно не звертався до нотаріуса про відмову від спадкового майна.

Враховуючи обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора спадкодавця в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та неможливість державного виконавця виконати рішення суду про стягнення заборгованості із спадкоємця боржника у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкоємцем, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню частково шляхом звернення стягнення на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,

Така позиція в подібних правовідносинах узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.11.2019р. у справі за № 1512/7040/2012.

Вимога державного виконавця про зобов`язання боржника зареєструвати спадщину не підлягає задоволенню, оскільки не є може бути предметом подання, яке подається у порядку 440 УПК України, адже згідно із даною нормою суд вирішує питання саме про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а не про порядок реєстрації спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єремєєвої Олени Олександрівни (заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про звернення стягнення на нерухоме майно, незареєстроване за боржником в установленому законом порядку - задовольнити.

Надати дозвіл на звернення стягнення на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , що належить в частці спадкового майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 57463473 про стягнення боргу на загальну суму 545 557,13 грн.

У задоволенні решти вимог подання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 22 жовтня 2021 року.

Суддя О.С. Наумова