КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2341/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Горячева Олексія Анатолійовича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони даної справи мають спільну малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки позивач з відповідачем на даний час проживають окремо, останній поїхав жити до Великобританії, не телефонує, дитиною не цікавиться, донька проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, а також аліменти на утримання позивача в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Просила також стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 20 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Горячев О.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги представник позивача зазначає, що при ухваленні рішення у даній справі, суд виходив із формальних міркувань без встановлення реальних фактичних обставин справи, без їх належного дослідження.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання позивача, суд першої інстанції не взяв до уваги положень чинного сімейного законодавства, яким передбачені права жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Не було враховано ті обставини, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, в той час як позивачка позбавлена можливості офіційно працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання малолітньої дитини, суд першої інстанції керувався тим, що в матеріалах справи відсутні дані про офіційне працевлаштування відповідача. Однак, у позовній заяві апелянт зазначав відомості про офіційне місце роботи відповідача та розмір його заробітної плати. При цьому, апелянт звертав увагу суду першої інстанції на те, що його представником було направлено адвокатський запит до роботодавця відповідача з метою отримання інформації про посаду та розмір заробітної плати останнього. Станом на момент подачі апеляційної скарги відповідь на адвокатський запит не надійшла.

Крім того, на думку апелянта, розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін є порушенням прав як апелянта, так і відповідача, на справедливий суд.

19 листопада 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Київ від 08 вересня 2020 року залишити без змін.

У відзиві зазначено, що відповідач ніколи не відмовлявся від утримання своєї дитини та добровільно перераховував грошові кошти на утримання дитини, що підтверджується банківськими виписками із рахунку відповідача ОСОБА_3

Представник відповідача також зазначає, що сторони у справі ніколи не проживали разом, не вели спільного господарства та не перебували у зареєстрованому шлюбі, що виключає право позивача на утримання в порядку, визначеному положеннями статті 84 СК України.

Вказує також, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей, які проживають на території Великобританії, та на утримання яких останній щомісяця сплачує 380,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10 000,00 грн. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що рівень соціального забезпечення та рівень життя у Великобританії відрізняються від рівня життя в Україні. Збільшення суми аліментів на дитину - ОСОБА_4 , 2019 року народження, погіршить матеріальний стан відповідача та позбавить двох його перших дітей необхідного та достатнього рівня розвитку і забезпеченості.

У судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник позивача - адвокат Горячев О.А. підтримав доводи, викладені у ній, просив скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заявленого позову у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без задоволення, виходячи із такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 12).

Малолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні від народження, що сторони не заперечували.

Згідно із частиною 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, відповідно статті 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 15 000,00 грн. щомісячно.

В обґрунтування доводів щодо визначеного нею розміру аліментів, позивач вказала, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює у Великобританії у компанії «VOITEQ» на посаді менеджера проектів та отримує заробітну плату в розмірі близько 3166 фунтів стерлінгів на місяць, дозволяє йому надавати утримання їх спільній дитині у визначеному нею розмірі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 дійсно працює в компанії «VOITEQ» (Великобританія) на посаді менеджеру проекту і координатора проектів групи та отримує заробітну плату в розмірі 37 996 фунтів стерлінгів на рік. (а.с. 80)

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач не заперечує проти надання матеріального утримання своїй дитині - ОСОБА_4 , 2019 року народження, що і здійснює добровільно шляхом направлення міжнародних валютних переказів на ім`я ОСОБА_1 , розмір яких за період з грудня 2018 року по жовтень 2020 року становить близько 8000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 225 000 гривень. (а.с. 95-108)

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині розміру аліментів, присуджених на утримання малолітньої дитини, суд апеляційної інстанції оцінює їх, як необґрунтовані. Позивачем не було надано суду доказів, підтверджуючих, що забезпечення гармонійного розвитку дитини можливе за умови стягнення з відповідача аліментів в розмірі 15 000 гривень. Колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу, що визначений позивачем розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. А за відсутності доказів, підтверджуючих розмір доходів позивача, суд приходить до висновку, що в разі задоволення таких вимог на відповідача буде покладено практично повне утримання дитини.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 3000 грн., що є більшим розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення аліментів на утримання позивача, слід зазначити, що положеннями статті 84 СК України визначено право дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За змістом статті 21 СК України, подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ніколи не проживали разом та не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавства у зв`язку із не розглядом поданих сторонами заяв про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Горячева Олексія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Київ від 08 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко