ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6399/20
Провадження № 2/210/500/21
У Х В А Л А

іменем України

"20" січня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23 листопада 2020 року звернувся до суду із вищевказаним позовом, в уточненій редакції якого від 27.11.2020 року позивач просив замінити відповідача на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та стягнути з нього на його користь 150000,00грн.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року за заявою позивача замінено первісного відповідача на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позову, посилався на те, що працював з червня 1978 року по жовтень 1993 року, з січня 1995 року по липень 2001 року бурильником та прохідником на шахті «Артем-1» Рудоуправління імені Кірова. У липні 2001 року відбулося приєднання майнового комплексу шахти «Артем-1» до ГДГМК «Криворіжсталь», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». З липня 2001 року по 01.04.2003 року він працював на шахті «Артем-1» в якості прохідника. Під час виконання трудових обов`язків 21.09.2002 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою стегна лівої ноги. Підприємством 25.09.2002 року складено акти форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Крім того, у 2002 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому встановлено діагноз - вегетотативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок І-ІІ ст. з дистрофічними проявами у вигляді кісткових артрозів та ліктьових периартрозів, периферійним ангіодистрофічним синдромом, що пов`язано з роботою в умовах шкідливих факторів. 13.11.2002 року складено акт №45 розслідування професійного захворювання. Висновком МСЕК 18.12.2003 року встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 30% - 5% - в наслідок травми, 25% - внаслідок професійного захворювання. Оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у нього з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності - з 01.01.2004 року, відшкодувати йому завдану моральну шкоду має саме Фонд соціального страхування України. Внаслідок професійного захворювання, він постійно відчуваю біль в руках, оніміння, біль та обмеження руху в ліктьових та плечових суглобах, в шийному і поперековому відділах хребта, на холоді у нього біліють пальці рук, періодичні виникають головні болі. Внаслідок отриманої виробничої травми, він досі періодично відчуває біль в лівій нозі, має утруднення при ходьбі. Ці постійні болі пригнічують його психологічний та емоційний стан. Він протягом 17 років (з 2003 року до теперішнього часу) витрачав та витрачає значний час і кошти на відновлення свого здоров`я, лікування, процедури тощо, однак ці заходи не дають стабільного позитивного ефекту, внаслідок чого виникає відчуття того, що ці наслідки є невідворотними, лікування позитивного результату не дає, тому тільки можна припустити, скільки ще часу (можливо років) та коштів необхідно витратити на відновлення стану здоров`я. Внаслідок отриманих професійних захворювань порушені та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Раніше він вів активний спосіб життя: влітку працював на дачі, їздив з друзями на риболовлю та полювання, а тепер такі види відпочинку та діяльності доставляють мені біль та дискомфорт; доводиться докладати додаткових зусиль для того, щоб виконувати чоловічу роботу вдома та побуті, внаслідок чого виникають складнощі у взаємовідносинах в родині тощо.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - Фонд) надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, оскільки рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2003 року задоволено позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду та стягнуто моральну шкоду в розмірі 11000,00грн. На виконання рішення суду відділення Фонду винесено постанову №164 Р від 26.09.2003р. про призначення йому грошової суми за моральну шкоду в розмірі 11000,00грн., яка була виплачена. Просила провадження у справі закрити, оскільки спір виник з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював з червня 1978 року по жовтень 1993 року, з січня 1995 року по липень 2001 року бурильником та прохідником на шахті «Артем-1» Рудоуправління імені Кірова. З липня 2001 року по 01.04.2003 року - на шахті «Артем-1» в якості прохідника, що вбачається з трудової книжки (а.с.11-13).

Під час виконання трудових обов`язків 21.09.2002 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою стегна лівої ноги. Підприємством 25.09.2002 року складено акт №48 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н- 1) (а.с.9, 10).

Крім того, у 2002 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому встановлено діагноз - вегетотативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок І-ІІ ст. з дистрофічними проявами у вигляді кісткових артрозів та ліктьових пери артрозів, периферійним ангіодистрофічним синдромом, що пов`язано з роботою в умовах шкідливих факторів. Державний гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь» ШУ (шахта ім.Артема) 13.11.2002 року складено акт №45 розслідування професійного захворювання (форма П-4) (а.с.8, 9).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

З рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.07.2003 року вбачається, що позивачу 16.12.2002 року первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% (а.с.63, 64).

Відповідно до виписки з акту огляду ВТЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 18.12.2003 року позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 30% з 01.01.2004 року безстроково (5% - травма, 25% - профзахворювання), рекомендовано медикаментозне лікування за висновком ЛКК (а.с.10).

У зв`язку з отриманою травмою та профзахворюванням позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.14-22).

Статтею ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування (стаття 4 Закону України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), правове регулювання якого здійснювалося, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон).

Спори щодо відшкодування шкоди на підставі Закону повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на її відшкодування. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності.

Таким чином, і право на відшкодування моральної шкоди виникає у потерпілого з дня встановлення стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку з 16.12.2002 року.

Частинами 1, 3 ст.28 Закону у редакції, чинній на час встановлення позивачу висновком МСЕК від 16.12.2002 року стійкої втрати професійної працездатності, визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. За наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 у 2003 році звертався до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про відшкодування моральної шкоди. Підставою для звернення до суду стало встановлення висновком МСЕК 16.12.2002 року 25% втрати професійної працездатності, з повторним переоглядом 11.02.2003 року, яким встановлено 30% втрати професійної працездатності (5 % травма, 25% профзахворювання) (а.с.63, 64).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2003 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду та стягнуто моральну шкоду в розмірі 11000,00грн. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 06.08.2003 року (а.с.64).

На виконання рішення суду відділення Фонду винесено постанову №164 Р від 26.09.2003р. про призначення йому грошової суми за моральну шкоду в розмірі 11000,00грн., яка виплачена ОСОБА_1 перерахунком на особовий рахунок у Промінвестбанк (а.с.61, 62).

За змістом частин 1, 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Отже, подвійне стягнення моральної шкоди діючим законодавством не передбачено.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі №392/584/16-ц.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на одноразове відшкодування моральної шкоди, звернувшись до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду та отримав грошове відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 27, 60, 137, 213- 215, 255, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання - закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Вікторович