Справа № 161/7163/20 Провадження № 22-з/802/62/21 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Категорія: 70 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2021 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Бовчалюк З. А., Осіпука В. В.,
з участю секретаря судового засідання - Савчук О. В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року,
Постановою Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задоволено, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.
Компенсовано ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 261 грн 30 коп.
25 січня 2021 року, тобто в межах 5-ти денного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення у цій справі додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучив докази оплати таких витрат. Також вказував, що до апеляційної скарги було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу та в тексті цієї скарги викладено заяву про те, що докази на підтвердження судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року ухвалу Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Скасовуючи ухвалу Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року, суд касаційної інстанції свої висновки мотивував тим, що відмовляючи у задоволенні зави представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення, суд апеляційної інстанції фактично не здійснив розгляд заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не надав оцінку доказам оплати витрат на надання правової допомоги, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу вже було предметом дослідження суду апеляційної інстанції у постанові від 20 січня 2021 року й додаткового правового аналізу не потребує.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до пп. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача до апеляційної скарги було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу та в тексті цієї скарги викладено заяву про те, що докази на підтвердження судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.121, 122, том, 1).
25 січня 2021 року, тобто в межах 5-ти денного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення у цій справі додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що судові дебати у справі не проводилися, оскільки розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників (а.с.191, том 1).
До заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 додав договір про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Стасюком О. В., акт прийому-передачі наданих послуг від 19 січня 2021 року згідно вказаного договору про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 19 січня 2021 року (підстава: акт-прийому-передачі наданих послуг від 19 січня 2021 року, договір про надання правової допомоги від 30 червня 2020 року) про сплату ОСОБА_2 адвокату Стасюку О. В. грошових коштів у розмірі 6 000 грн (а.с.192-195, том 1). Згідно зазначеного акту прийому-передачі наданих послуг від 19 січня 2021 року адвокатом Стасюком О. В. відповідачу ОСОБА_2 було надано таку правову допомогу: написання апеляційної скарги вартістю 4 000 грн (тривалість виконання 4 години); подання адвокатського запиту до Луцького міського відділу державної РАЦС вартістю 1 000 грн (тривалість виконання 1 година); написання доповнення до апеляційної скарги вартістю 1 000 грн (тривалість виконання 1 година).
Позивач ОСОБА_1 у поданій 08 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду заяві заперечувала щодо стягнення з неї вказаних витрат саме у розмірі 6 000 грн, що на її думку, явно не відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Враховуючи наведене, а також заперечення позивача, колегія суддів дійшла висновку, що реально понесені витрати відповідача на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, а тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. В решті заяви слід відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст. 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
В задоволенні решти заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий-суддя
Судді: