Житомирський апеляційний суд
Справа №935/606/21 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №935/606/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа - Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про визнання дій неправомірними, відшкодування майнової та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року, яке ухвалено суддею Янчук В.В.

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що є споживачем послуг мобільного зв`язку, які надаються ПрАТ «Київстар». 3 лютого 2021 року він направив відповідачеві звернення, в якому просив надати інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного і посекундного надання послуг за період з 1 січня 2018 року по дату надання інформації.

Позивач вказує, що таке звернення було направлене ПрАТ «Київстар» у письмовій формі, а також в електронному вигляді шляхом підписання електронним ключем. Однак обґрунтованої відповіді на це звернення, з посиланням на відповідні положення законодавства та з викладенням мотивів відмови у наданні вказаної інформації, він не отримав.

Вважає, що такі дії порушують його права, передбачені п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», п.8 ч.1 ст.32 Закону України «Про телекомунікації» та позбавили права на користування телекомунікаційними послугами сплачуючи за надані послуги за похвилинними та посекундними тарифами.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив визнати незаконними дії ПрАТ «Київстар» щодо відмови надати вказану інформацію та зобов`язати відповідача негайно надати йому інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного і посекундного надання послуг за період з 1 січня 2018 року по дату надання такої інформації за його зверненням від 3 лютого 2021 року.

Також просив стягнути з ПрАТ «Київстар» 30000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, оскільки незаконні дії відповідача спричинили позивачу шкоду, яка полягає у порушенні стосунків з оточуючими людьми, порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності витрачати особисті кошти та час для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. Позивач, окрім іншого, позивається до суду з вимогою відшкодування коштів витрачених на подання і розгляд даної позовної заяви в сумі 1303 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що відповідач не надав жодного доказу виконання ним обов`язків, передбачених п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.8 ч.1 ст.32, ч.1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації».

Звертає увагу на ту обставину, що сам лише факт надання будь-якої відповіді на його звернення не слід вважати повним і належним виконанням відповідачем покладених на нього обов`язків, адже окрім своєчасності надання відповіді, не менш істотним є її належне обґрунтування та надання чіткої, зрозумілої й вичерпної відповіді на усі поставленні у зверненні питання.

Стверджує, що лист відповідача, направлений йому 17 лютого 2021 року електронною поштою, не може вважатися відповіддю на його звернення, оскільки не наданий йому у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем у форматі р7s, як це передбачено ч.12 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Окрім того, даний лист не відповідає пп.1-12 п.4.1 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003». Також цей лист не містить жодної відповіді на питання, які зазначені у його зверненні та не містить посилання на норми законодавства й роз`яснення щодо порядку оскарження прийнятого рішення. Також цей лист підписаний не керівником ПрАТ «Київстар», що свідчить про недотримання вимог ч.3,4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» та ч.12 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що протиправними діями відповідача позивачу було завдано немайнової шкоди та не враховано, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини та характеру страждань, які зазнав позивач. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачем не було надано жодної оцінки тому факту, що внаслідок ненадання обґрунтованої відповіді, позивач змушений був звертатись до суду за захистом свого порушеного права, витрачати свій час та кошти, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг мобільного зв`язку, які надаються ПрАТ «Київстар». 3 лютого 2021 року позивач електронною поштою направив відповідачу звернення, в якому просив надати інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного і посекундного надання послуг за період з 1 січня 2018 року по дату надання інформації.

17 лютого 2021 року на електронну пошту ОСОБА_1 надійшов лист відповідача, у якому зазначено, що телекомунікаційні послуги за абонентським номером НОМЕР_1 надаються за визначеним Компанією умовами обслуговування. Також позивачеві роз`яснено, що абоненти компанії мають можливість перевіряти нарахування щодо всіх з`єднань з абонентського номера у системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному веб-сайті або встановленому додатку на кінцевому обладнанні. Зазначено також, що отримати всебічну інформацію стосовно телекомунікаційних послуг і тарифів Компанії можна на веб-сайті Компанії www.kyivstar.ua, у магазинах « Київстар » або за номером центру телефонного обслуговування 0-800-300-466 (цілодобово та протягом семи днів тижня).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання чи припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

У статті 39 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що оператори телекомунікацій зобов`язані безоплатно надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають.

Згідно з п.16 ч.1 ст.32 Закону України «Про телекомунікації» за особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до сплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв`язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що всі розшифрування за абонентським номером позивача доступні останньому в системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному сайті відповідача або на встановленому додатку на кінцевому обладнанні. ОСОБА_1 користується системою самообслуговування та має доступ до всіх технічно можливих розшифрувань. Отже, відповідач забезпечив можливість ознайомлення позивача з інформацією стосовно розшифрування за його абонентським номером. Про можливість ознайомлення з цієї інформацією позивача було повідомлено листом від 17 лютого 2021 року. Спосіб такого ознайомлення узгоджується з вимогами законодавства. Відтак відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем права ОСОБА_1 на отримання необхідної, достовірної та доступної інформації, пов`язаної з наданням йому телекомунікаційних послуг.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Разом з тим, оскільки вимоги про відшкодування шкоди є похідними від зазначених вище вимог, то підстав для їх задоволення у суду першої інстанції також не було.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, вони були предметом дослідження в судовому засіданні, суд дав їм належну оцінку і вони не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді