КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Овсієм Дмитром Юрійовичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файнен Компані» про заміну стягувача правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ТОВ «Файненс Компані» звернулося до суду з заявою про заміну позивача у справі № 1005/1937/2012 та стягувача у виконавчому проваджені № 39308286 на ТОВ «Файненс Компані».

Подана заява обґрунтовувалась тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2012 у справі № 1005/1937/2012 було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2 , а саме звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 2 737 304,15 дол. США.

29.04.2013 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Сведбанк», найменування останнього було змінено на ПАТ «Омега Банк».

07.03.2019 між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані» було укладено договір № 1 відступлення прав вимоги, посвідчений ПН КМНО Колесник О.І.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору про відступлення банк передав новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 1095-Ф від 31.01.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «Сведбанк Інвест», а також за іншими договорами, які були укладені на забезпечення цього кредитного договору, зокрема за іпотечним договором № 1095-Ф/ІП-6 від 31.01.2008 (а.с. 2-6).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2021 заяву ТОВ «ФК «Файненс Компані» про заміну стягувача правонаступником задоволено частково. Замінено сторону у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2012 у справі № 1005/1937/2012 з ПАТ «Омега Банк» на його правонаступника - ТОВ «Файненс Компані». В задоволенні вимог в іншій частині відмовлено (а.с. 104-106).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані». Вказує на презумпцію правомірності правочину, посилаючись на договір відступлення права вимоги від 23.08.2016, укладений між ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» та ТОВ «ФК «Локо» (а.с. 109-112 зв.).

22.09.2021 ТОВ «Файненс Компані» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що у справі № 910/10364/16 було встановлено нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, визнано недійсним Договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015. Для цілей заміни стягувана у справі № 1005/1937/2012 немає значення, чи визнано недійсним у судовому порядку Договір про відступлення права вимоги від 23.08.2016 між ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» та ТОВ «ФК «Локо», оскільки два попередніх договори, за якими було відчужене право вимоги, яке є предметом за вказаними договорами є недійсними, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 910/10364/16.

Звертає увагу суду, що саме внаслідок укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, Договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 до ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» номінально перейшло право вимоги за Кредитним договором, яке в подальшому останнє відчужило на користь ТОВ «ФК «Локо» за Договором про відступлення права вимоги від 23.08.2016 (а.с. 142-157).

В судовому засіданні представник ТОВ «Файненс Компані» - Четвертак К.С. заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2014 між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека кредит» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений ПН КМНО Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за № 1898. Відповідно до умов п. 2.1. Договору купівлі-продажу № 1 Продавець - ПАТ «Омега Банк» погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцеві - ТОВ «ФК «Іпотека кредит», а Покупець погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Згідно акту приймання-передачі до Договору купівлі-продажу № 1 та акту приймання-передачі Додаткового договору до Договору купівлі-продажу № 1 Продавець - ПАТ «Омега Банк» передав, а Покупець - ТОВ «ФК «Іпотека кредит» прийняв Права вимоги зазначені в Додатку до цих актів приймання-передачі, зокрема, ф права вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором.

04.07.2015 між ТОВ «ФК «Іпотека кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», (яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Фонд Дельта» - венчурні проекти» (надалі - «ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент») уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений ПН КМНО Літвіновим A.B., та зареєстрований в реєстрі за № 912. Згідно п. 2.1. Договору купівлі-продажу № 2 Продавець - ТОВ «ФК «Іпотека кредит» погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцеві - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», а Покупець погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Згідно акту приймання-передачі до Договору купівлі-продажу № 2 та акту приймання-передачі до Додаткового договору до Договору купівлі-продажу № 2 ТОВ «ФК «Іпотека кредит» передав, а Покупець - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» прийняв Право вимоги зазначені в Додатку до цих актів, зокрема, права вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором.

В подальшому, 23.08.2016 між ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» (Продавець) та ТОВ «ФК «Локо» (Покупець) був укладений Договір відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну. В тому числі, права вимоги за Кредитним договором № 1095-Ф від 31.01.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» (правонаступником якого був ПАТ «Омега Банк»), та Іпотечним договором № 1095-Ф/ІП-6 від 31.01.2008 укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» (правонаступником якого був ПАТ «Омега Банк»),

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 152 «Про віднесення ПАТ «Омега Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 02.03.2015 № 52 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Омега Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Омега Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 06.07.2015 № 437 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Омега Банк» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 06.07.2015 № 127 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Омега Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Омега Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Омега Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Караченцева А.Ю. строком на 1 рік з 06.07.2015 до 05.07.2016 включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення від 04.04.2019 № 769 по продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Омега Банк» строком на один рік з 06.07.2019 до 05.07.2020 включно. Цим же розпорядженням продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Омега Банк» Караченцева А.Ю. строк на один рік з 06.07.2019 до 05.07.2020 включно.

18.11.2019 до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення ПАТ «Омега Банк».

Таким чином, у ПАТ «Омега Банк» починаючи з 02.03.2015 по 18.11.2019 тривали процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у зв`язку з чим правовідносини, які стосувались діяльності банку до та після введення тимчасової адміністрації регулювались Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Актом від 07.04.2015 перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Омега Банк» протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким комісією у складі головного бухгалтера Мілюшко Т.В., заступника головного бухгалтера Добичиної І.В., начальника служби внутрішнього аудиту Чижик С.В., начальника Департаменту операційної підтримки банківських продуктів Корзуєвої О.Л., юрисконсульта юридичного управління Пасацького Ю.О., начальника управління супроводження активних операцій клієнтів Співак К.Д., начальника управління справами Шоботенко В.М. проведено перевірку правочинів, укладених ПАТ «Омега Банк» в період з 03.03.2014 по 03.03.2015 щодо їх відповідності критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та встановлено зокрема наявність правочину по відчуженню активів, який викликає сумнів щодо відповідності ціни відчуження рівню ринкових цін, а саме: договір купівлі - продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений з ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», за яким права вимоги було продано за 5 000 000,00 грн., а незалежним експертом вартість прав вимоги в сумі 2 342 615 999,02 грн. була оцінена в 4 919 493,60 грн. при балансовій вартості застави 3 623 707 250,03 грн.

21.05.2015 УО ФГВФО на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Омега Банк» листом № 582 було повідомлено ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» про те, що у відповідності до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 за реєстровим № 1898, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ПАТ «Омега Банк» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п. 3 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Після запровадження у ПАТ «Омега Банк» процедури ліквідації, 22.07.2015 та 11.12.2015 УО ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Омега Банк» Караченцев А.Ю. повідомленнями за № 1360 та № 2079 сповіщено ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» про те, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 37 та на виконання п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 за реєстровим № 1898, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ПАТ «Омега Банк» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 у справі № 910/10364/16:

- Визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», посвідчений ПН КМНО Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за № 1898 із змінами та доповненнями.

- Визнано недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», посвідчений ПН КМНО Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за № 912 із змінами та доповненнями.

- Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину та зобов`язано ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» повернути ПАТ «ОМЕГА БАНК» всі документи, які засвідчували права, що передавались, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», посвідченого ПН КМНО Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за № 1898 із змінами та доповненнями; договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», посвідченого ПН КМНО Літвіновим A.B. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 910/10364/16, Рішення Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 було залишено без змін в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу права вимоги від 31.12.2014 та 04.07.2015.

Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 910/10364/16: Рішення Господарського суду м. Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 зі справи № 910/10364/16 скасовано в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» посвідчений ПН КМНО Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за № 1898 із змінами та доповненнями. Ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та підтверджено факт його нікчемності У решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

При цьому, у мотивувальній частині постанови від 24.07.2019 у справі № 910/10364/16 Верховний Суд визначив наступне:

«4.20. Беручи до уваги те, що судами обох інстанцій правильно встановлені ознаки нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 відповідно до п. 3 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»», та відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України такий правочин не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, Верховний Суд погоджується з висновками судів, що наступний договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 слід визнати недійсним відповідно до ч. 5 ст. 216, ст. 658 ЦК України, як такий, що укладений у процесі виконання нікчемного правочину особою, що не є власником активів і не має права продажу цих активів».

Таким чином, договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 є нікчемним (недійсним), та не створює будь-яких юридичних наслідків як для його сторін, так і для інших осіб. У зв`язку з цим, всі наступні договори купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором, а також інші правочини, що укладені внаслідок укладення нікчемного правочину та предметом яких є передача або відчуження вказаних активів, не несуть жодних правових наслідків.

Також, в судовому порядку в зазначених рішеннях було підтверджено і недійсність Договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, як вбачається із вищевикладеного, у справі № 910/10364/16 було встановлено нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, визнано недійсним Договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015.

За положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За положеннями ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Отже, первісний кредитор, який вчинив правочин відступлення прав вимоги новому кредитору, який визнано в подальшому недійсним, не може обґрунтовувати процесуальну можливість переходу прав вимоги до нового кредитора з посиланням на недійсний правочин. Аналогічно, новий кредитор не може відступити третій особі права, яких він не набув у передбаченому нормами цивільного законодавства порядку, оскільки такі права не існують в силу недійсності первісного відступлення (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 01/5026/1159/2011).

Виходячи з вищевикладеного, слід дійти висновку, у зв`язку з тим, що Договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 є нікчемним, а Договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 судом визнано недійсним з моменту його вчинення, ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» не набуло права вимоги та, відповідно, не мало законних підстав для відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Локо».

Зазначене свідчить, що право вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором не перейшло і не могло перейти ні до ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», ні до ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», ні до ТОВ «ФК «Локо».

Постановами Верховного Суду у справах № 31/287-10 від 17.01.2020 та у справі № 910/10963/19 від 28.10.2020 були зроблені висновки, які безпосередньо стосуються Договору № 1 відступлення прав вимоги від 07.03.2019, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані», Договору купівлі-продажу № 1, Договору купівлі-продажу № 2, а також подальших договорів, укладених на підставі останніх двох.

Також слід звернути увагу на те, що ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», ТОВ ФК «Локо» ніколи не виступали позивачами у даній справі та не були стягувачами у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі, оскільки ПАТ «Омега Банк» було власником прав вимоги до відповідача у справі № 1005/1937/2012, воно правомірно відчужило зазначене право заявникові - ТОВ «Файненс Компані», а відмова у заміні стягувача призведе до невиправданої затримки у виконанні рішення суду.

Щодо доводів апелянта про незастосування судом першої інстанції п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», то 07.03.2019 між ПАТ «Омега Банк» (у якості Банку) та ТОВ «Файненс Компані» (як Новий кредитор) було укладено Договір № 1 відступлення прав вимоги, посвідчений ПН КМНО Колесник О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 714.

Таким чином, єдиним законним кредитором за кредитним договором № 1095-Ф від 31.01.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» та іпотечним договором № 1095-Ф/П-3 від 31.01.2008, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» (правонаступником якого був ПАТ «Омега Банк») у зазначених правовідносинах є ТОВ «Файненс Компані».

У відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Таким чином, з аналізу положень процесуального законодавства у сукупності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», що процесуальною підставою для здійснення заміни сторони у справі (виконавчому провадженні) є факт вибуття особи із зобов`язань, щодо яких виник спір, та, відповідно заміна її у правовідносинах, які склались щодо цього зобов`язання іншою особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Тобто правовідносини щодо виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2012 у справі № 1005/1937/2012 допускають правонаступництво, тому у суду першої інстанції не було підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у спірних правовідносинах.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявниками судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Овсієм Дмитром Юрійовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файнен Компані» про заміну стягувача правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська