Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/677/20
Провадження № 2/321/6/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача адвоката Бітякова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності.

На підставі свідоцтва від 08 травня 2019 року про право на спадщину за законом позивачам належить по ј частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що залишився після смерті бабусі - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Власником Ѕ частини цього житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами є відповідач у справі - ОСОБА_4 . 21.05.2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки в натурі у спільному сумісному майні та визначені порядку користування земельною ділянкою. На вказаний позов від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив, в якому вона зазначає, що виділення позивачам частки в натурі в окремі об`єкти нерухомості є неможливим, оскільки перебудова житлового будинку може спричинити його руйнування, інші негативні наслідки. Погодившись з таким твердженням відповідачки і, оскільки факт неможливості виділення часток позивача у спільній частковій власності визнається сторонами, з метою вирішення спору в позасудовому порядку позивачами на адресу відповідача була направлена пропозиція сплатити їм грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності в сумі по 30 000,00 гривень кожному. Проте, вказана пропозиція була залишена відповідачем без розгляду, що стало приводом для звернення до суду зі зміненою позовною заявою. Внаслідок зазначеного, позивачі просять суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 30 000 гривень у рахунок грошової компенсації вартості належних їм ј частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 та судові витрати, право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ужитловому будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 - припинити.

Відповідачем ОСОБА_4 у визначений судом строк подано відзив на позовну заяву про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності, в якому викладені аргументи щодо наведених нею наступних заперечень проти позову. Так, відповідач ОСОБА_4 заперечує проти задоволення позову, оскільки сума грошової компенсації, яку просять стягнути з неї позивачі, є завищеною і жодним доказом не підтверджена. Крім того, відповідач не спроможна виплатити позивачам грошову компенсацію в розмірі по 30 000 кожному, оскільки вона є пенсіонером, отримає пенсію за віком в розмірі 4574,96 грн. на місяць, інших джерел доходів не має, проживає одна, тому заявлена позивачами сума грошової компенсаціє становитиме для відповідача надмірний тягар.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовні заяві. Пояснила, що згоди з відповідачем щодо здійснення права спільної власності не досягнуто, оскільки будь-які пропозиції позивачів відповідачем ігноруються. Обставина щодо неможливості виділення в натурі часток позивача у спільній частковій власності визнана відповідачем у відзиві на первісну позовну заяву про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , а відповідно і ј його частки, доведений звітом про оцінку нерухомого майна, який не спростовується жодним іншим доказом у справі. Витрати на правничу допомогу відповідача ОСОБА_4 вважає завищеними. Крім того, вказані витрати були заявлені в порушення вимог ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовні заяві. Зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу - 57,6 кв.м, в тому числі житлову - 25,9 кв.м. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 47 ЖК України щодо норми житлової площі на одну особу, виділ в натурі належних позивачам ј часток є неможливим. Тобто, обставина щодо неможливості виділення в натурі часток позивача у спільній частковій власності не тільки визнана відповідачем у відзиві на первісну позовну заяву про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а також є очевидною і загальновідомою. За таких обставин, позовні вимоги позивачів про стягнення грошової компенсації вартості їх часток ґрунтуються на положеннях ч.2 ст. 364 ЦК України. Вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , а відповідно і ј його частки, доведений звітом про оцінку нерухомого майна, який не спростовується жодним іншим доказом у справі. В порядку досудового врегулювання спору позивачі зверталися до відповідача з пропозицією сплатити грошову компенсацію в меншому розмірі, ніж визначений звітом про оцінку нерухомого майна, проте вказані пропозиції були проігноровані.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Ганюков В.Д. в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, обставина щодо неможливості виділення в натурі часток позивача у спільній частковій власності визнана відповідачем, вартість нерухомого майна доведена звітом про його оцінку, спроможність відповідача виплатити позивачам грошову компенсацію в розмірі по 30 000 кожному підтверджується довідкою про отримання пенсії та наявністю в неї земельної ділянки, яка на теперішній час перебуває в оренді.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Пояснила, що Ѕ частка спірного житлового будинку була отримана нею у спадщину за законом після смерті її матері, яку вона тривалий час доглядала та утримувала до дня її смерті. У вказаному житловому будинку відповідач народилася і мешкає на теперішній час, іншого житла не має. Ані позивачі, які є онуками її матері, ані їх батько син померлої, за життя не надавали їй жодної допомоги і її долею не цікавилися. Відповідач не заперечує, щоб відповідачі фактично володіли та користувалися належною їм часткою житлового будинку в натурі, перешкод цьому вона не чинили і не має наміру чинити. Заперечує проти стягнення з неї грошової компенсації по 30 000 грн. на користь кожного позивача, оскільки вважає таку суму завищеною, враховуючи стан житлового будинку. Крім того, вона не спроможна сплатити будь-яку грошову компенсацію, оскільки єдиним джерелом її доходу є пенсія, якої не вистачає навіть на ліки. Не заперечувала, що має у власності земельну частку (пай), проте з урахуванням всіх її доходів заявлена позивачами сума грошової компенсаціє становитиме для неї надмірний майновий тягар.

Представник відповідача адвокат Бітяков Д.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаються на такі обставини. По-перше, позивачами не доведена неможливість виділення в натурі часток позивачів у спільній частковій власності. Вважає, що позивачі не звільнені від доказування вказаної обставини на підставі ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачем ця обставина при розгляді саме вказаних позовних вимог не визнається. Крім того, відповідач не має спеціальних знань, тому визнання цієї обставини у відзиві на первісну позовну заяву має викликати у суду обґрунтований сумнів щодо достовірності цієї обставини. По-друге, позивачами не доведена належним та допустимим доказам, яким відповідно до вимог ЦПК України є висновок експертизи, вартість спірного житлового будинку, а відповідно і належних позивачам його часток. По-третє, відповідач з урахуванням її майнового стану не спроможна сплатити позивачам будь-яку грошову компенсацію вартості їх часток у спільній частковій власності. При цьому, позивачами не доведено, що відповідач чинить будь-які перешкоди відповідачами в здійсненні ними права спільної власності на житловий будинок. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.3).

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2019 року спадкоємцями на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , 1913 року народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частку є її дочка ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку - онука ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ј частку онука ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько яких ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , що належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області 02 березня 2010 року. За вказаною адресою розташовано: житловий будинок, з саману, обличкований, житловою площею 25,9 кв.м, загальною площею 59,9 кв.м (а.с. 10-21).

Відповідно до довідки КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 12.11.2019 року за № 956, інвентаризаційна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 52 945 грн. 00 коп. (а.с. 22).

Відповідно до довідки від 16.01.2020 року за № 103 за адресою: АДРЕСА_1 , розташована земельна ділянка площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Земельна ділянка не приватизована. (а.с. 23)

11.03.2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили відповідача ОСОБА_4 , що вони мають намір самостійно розпоряджатися домогосподарством, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм по ј частини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на праві спільної часткової власності та вимагають не порушувати їхні права на домогосподарство, в тому числі і на город, який розташований на земельній ділянці, відведеної для обслуговування домогосподарства. (а.с. 24).

31.01.2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили відповідача ОСОБА_4 , що вони мають намір самостійно розпоряджатися домогосподарством, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , і вимагають звільнити та забезпечити вільний доступ до належного їй майна домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 25-27).

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна оцінювача ОСОБА_7 від 21.09.2020 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , становить 118 322 грн. 00 коп. Курс НБУ на момент оцінки - 2817 грн.18 коп. за 100 доларів США( а.с. 79-97).

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 610/2035/17-ц, при вирішенні спору про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Судом встановлено, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виділу належної їм частки у спільній частковій власності в натурі. При цьому, враховуючи заперечення відповідача в судовому засіданні щодо вказаної обставини, вона підлягає доказуванню позивачами. Крім того, суд вважає, що для з`ясування неможливості виділу належної позивачам частки у спільній частковій власності в натурі потрібні спеціальні знання, без використання яких вказана обставина викликає у суду обґрунтований сумнів щодо їх достовірності.

Ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , становить 118 322 грн. 00 коп., що підтверджується звітом про оцінку нерухомого майна оцінювача ОСОБА_7 від 21.09.2020 року. Зазначений звіт був складений на замовлення позивачів, у зв`язку з чим за їх клопотанням судом була залишена без розгляду їх заява про призначення у справі судової оціночної експертизи. Вартість нерухомого майна, визначеного згідно звіту оцінювача ОСОБА_7 від 21.09.2020 року, відповідачем не спростована, тому суд визнає її доведеною. Таким чином, вартість частки у спільній частковій власності кожного позивача складає 29 580 грн. 50 коп.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є пенсіонером, отримає пенсію за віком в розмірі 4574,96 грн. на місяць. Доказів на підтвердження інших джерел доходів відповідача, позивачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача грошової компенсації вартості часток позивачів у спільній частковій власності, з урахуванням їх ринкової вартості, встановленої в судовому засіданні, становитиме для відповідача надмірний тягар.

Також, позивачами не доведено неможливість користуватися спільним майном, а також наявність перешкод спільного користування з боку відповідача.

За таких обставин, враховуючи не доведення позивачами обставин, які мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підтверджуються договором дорученням про надання правової допомоги № 101 від 15.10.2020, укладеним з адвокатом Бітяковим Д.М., актом приймання передачі від 12.01.2021 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру на загальну суму 6 000 грн., які були долучені до матеріалів цивільної справи.

Таким чином, на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу по 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. з кожного позивача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу по 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. з кожної.

Дата складання повного судового рішення 22.01.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду Н.В. Машкіна

Запорізької області