Справа № 314/3460/20
Провадження № 2/314/310/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/3460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олена Михайлівна, про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олена Михайлівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області у серпні 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкуваннята визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що 25 лютого 1993 року вона та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб.

03 грудня 2009 року ОСОБА_5 за договором дарування передав у власність ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 рокуОСОБА_5 помер, всі витрати на поховання та поминки позивач взяла на себе.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщинана усе належне йому майно, до складу якого входить:

- 1/2 частина житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .;

- земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25 га.;

- земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , Площею 0,28 га;

- житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. від 24.02.2020 року, спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна, оскільки її частка за законом становить 1/3 і угоди посвідчені нотаріусом, про зміну розміру частки у спадщині спадкоємцями не укладались.

Відповідач ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_5 від першого шлюбу. Враховуючи, що відповідач ухилялась від допомоги своєму батькові, який в 2018 році захворівта з того часу самостійно не пресувався, потребував постійного стороннього догляду, яке полягало в годуванні, переодяганні, дотриманні гігієнічних процедур, перешкоджало нормальному способові життя позивача та її покійному чоловіку, позивач просила на підставі ст.1224 ЦК України усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 , визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майнов порядку спадкування за законом після смерті матері чоловіка ОСОБА_5 .

У відзиві на позов, відповідач заперечив щодо його задоволення, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі, вказала, що її брат ОСОБА_8 також спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_5 , відмовися від своєї 1/3 частки у спадщині наїї користь, при цьому питання про позбавлення ОСОБА_8 на спадщину у позивача не виникає. Зазначила, що нова дружина батька ОСОБА_1 не дуже раділа відвідинам дітьми від першого шлюбу свого батька і намагалась звести їх нанівець. Зазначає, що вона часто навідувала батька і як могла надавала йому допомогу гостинцями та грошима. Також вказала, що ОСОБА_5 самостійно матеріально себе забезпечував, мав присадибні земельні ділянки та земельну ділянку для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, за яку отримував орендну плату.Вказала, що її батько не потребував до липня 2019 року а ні матеріальної, а ні фізичної допомоги, бо не був прикутий до ліжка, а міг самостійно пересуватись. Коли батько ОСОБА_5 з інсультом потрапив до лікарні влітку 2019 року, вона негайно виїхала до нього, щоб надати необхідну допомогу та сплатити за послуги в лікарні.Після смерті батька, вона також взяла на себе клопіт по оформленню смерті та похованню, бо позивачка, в силу своєї хвороби, не мала такої можливості.

В процесі розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 за первісним позовом було подано зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування в якій просить визнати за нею право на спадкування на: 2/3 частини земельної ділянки,загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,8330га, кадастровий номер :01:001:0068, для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

У відзиві на зустрічний позов, представник ОСОБА_1 заперечив проти його задоволення, вказав, що дочка спадкодавця ОСОБА_2 не має права на спадкування та повинна бути усунена від права на спадкування, у зв`язку з тим, що остання не надавала жодної допомоги, ні фізичної, ні матеріальної. В 2018 році ОСОБА_5 захворів та з того часу самостійно не пересувався і потребував постійногостороннього догляду та піклування, яке полягало в годуванні, переодяганні, дотриманні гігієнічних процедур, все це лягло на плечі позивача. Зазначив, що спілкування відповідача з батьком виражалось лише в рідких зустрічах та телефонних дзвінках, декілька разів на місяць. За життя ОСОБА_5 , саме позивач доглядала за ним, готувала йому їжу, прибирала за ним, водила на прогулянку та інше.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просила відхилити заперечення ОСОБА_1 відповідачки за зустрічним позовом, у зв`язку з тим, що жодних доказів того, що спадкодавець чи позивач зверталась до відповідача з якимись конкретними вимогами про надання допомоги до відзиву не надано. Зазначає, щобатько не потребував сторонньої допомоги до липня 2019 року, бо не був прикутий до ліжка, а міг самостійно пересуватись. До суду не надано медичної документації, яка б підтверджувала, що батько до липня 2019 року не міг сам забезпечувати свої потреби та тривалий час знаходився в безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував постійного догляду. Крім того, батько самостійно себе забезпечував, отримував зовсім не мінімальну пенсію та мав дві присадибні ділянки,а також земельну ділянку площею 4,8 га для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, яка перебувала в оренді та за яку він щорічно отримував відповідну орендну плату. Зазначає, що окрім ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_5 є ще два спадкоємця: вона ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_8 , який прийняв спадщину та відмовився від неї у встановленому порядку на користь ОСОБА_2 . Вважає, що звинувачення її в ненадані батькові допомоги є підтвердження упередженого ставлення ОСОБА_1 виключно до неї і намаганням у будь-який спосіб усунути від спадкування тільки її.При цьому вважає, що вона абсолютно законно має право на 1/3 частку спадкового майна, що перейшла до неї від брата ОСОБА_8 , питання про позбавлення прав якого позивачем не ставиться.

У запереченні на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, представник ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом, зазначив, що ОСОБА_5 був пенсіонером похилого віку, потребував допомоги та лікування, оскільки в нього були як основні захворювання так і супутні. До супутніх захворювань відноситься пупкова грижа, якою він страждав 27 років та простата. З цими супутніми захворюваннями ОСОБА_5 до лікарів не звертався, але вони існували. Про те, що ОСОБА_5 потребував допомоги можуть підтвердити свідки.Діти знали про ці захворювання, але допомоги не надавали і ухилялись від її надання. Зазанчив, що ОСОБА_1 є людиною похилого віку з інвалідністю групи «Б» по зору та їй також необхідна допомога. Позивачу ОСОБА_1 допомагає син ОСОБА_10 , жінка рідного брата ОСОБА_11 , та брат ОСОБА_12 , вони допомагали й чоловіку позивача ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_5 отримував невелику пенсію і орендну плату продукцію за земельний пай, але цього не вистачало для лікування і оплати комунальних послуг, погашення боргів перед кредиторами. Зазначає, що ОСОБА_1 самостійно сплачувала кошти для придбання ліків для ОСОБА_5 , про що свідчать копії квитанцій які додаються до заперечень.

У додаткових поясненнях ОСОБА_2 зазначає про тісні родинні зв`язки та довіру покійного батька ОСОБА_5 до неї, надає фото, довідки та чеки банку. Зазначає, що за волею покійного батька вона отримувала в Запоріжжяобленерго грошові кошти 06.09.2019 року та закривала його кредитну картку. Тіло батька для поховання видали їй,що відображено у лікарському свідоцтві про смерть №19 від 27.07.2019 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позову наполягали, зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволені. При цьому позивач зазначила, що дочка не гідна отримати спадщину, оскільки ОСОБА_5 тяжко хворів, в нього була грижа, йому було важко нахилятися, потім захворіли ноги, дочці він ніколи не казав, що потребує допомоги.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог щодо усунення ОСОБА_2 від спадкування, визнали, право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину спадкового майна, зустрічний позов підтримали повністю. При цьому представник ОСОБА_4 зазначила, що спадкоємець не був у безпорадному стані. Під час хвороби у 2018 та 2019 роках ОСОБА_2 надавала допомогу, хоча батько мав достатню пенсію та плату за землю. Позивач зазначила, що батько просив її погасити борг за кредитною карткою, після смерті вона отримала матеріальну допомогу в РЕСІ (де працював батько) і погасила борг.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , який є сином первісного позивача ОСОБА_1 , зазначив, що син ОСОБА_5 , ОСОБА_8 живе у Росії, а з ОСОБА_2 вони бачилися на днях народженнях. Пояснив, що приблизно півтора роки до смерті ОСОБА_5 він відвозив його на обстеження до лікарні де виявили закупорку сосудів. Пояснив, що ОСОБА_5 вже тоді погано ходив, не міг виконувати тяжку фізичну роботу. Повідомив, що ОСОБА_5 виписали спеціальну білизну, яку останній не міг одягати самостійно. Зазначив, що він допомагав ОСОБА_5 по господарству, а також грошима. Коли ОСОБА_5 стало зле, його забрала швидка, після чого він лежав у реанімації. У відділенні реанімації були присутні він, мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , коли медсестра дала список ліків, що необхідно купити, ОСОБА_10 тричі закуповував ліки, потім мати йому повернула витрачені кошти. Пояснив, що коли помер ОСОБА_5 , він подзвонив ОСОБА_2 . Вказав, що на поховання ОСОБА_5 мати йому давала кошти, якими він розраховувався.Також зазначив, що він, ОСОБА_2 та її чоловік організовували поховання.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 (її мати та покійний ОСОБА_5 рідні сестра та брат). Зазначила, що ОСОБА_2 є доброзичливою людиною,завжди називала свого батька «папулею», дзвонила до нього та приїздила в гості на свята, вказала, що між ними були близькі відносини. Коли захворів ОСОБА_5 , ОСОБА_2 разом з нею приїжджала до нього в лікарню, купувала йому памперси, ліки, перестилала його ліжко. Вказала, що батько ОСОБА_2 ніколи не прохав у неї допомоги.

Свідок ОСОБА_19 (вітчим ОСОБА_2 ), пояснив, що ОСОБА_5 знає з 1975 року, він приїздив до них у гості, а вони до нього, ОСОБА_2 завжди заїжджала до батька, бачила його два рази на місяць точно. Вказав, що часто бачив ОСОБА_5 на базарі і в магазині, останній раз він бачив ОСОБА_5 , за два тижні до смерті, як останній їхав на велосипеді з магазина. Вказав, що бачив, як ОСОБА_2 покупала батьку сигарети та з пустими руками ніколи до нього не приїжджала. У червні 2018 року,коли син ОСОБА_8 приїхав з Росії, ОСОБА_5 запросили у гості, проте, його не пустила дружина ОСОБА_1 . Пояснив, що коли батькові стало погано, він повіз ОСОБА_2 до нього в реанімацію. Вказав, що у день похорон він приїхав з косилкою, щоб можна було винести гроб, проте ОСОБА_1 вигнала його з двору та не дала прибрати в хаті.

Свідок ОСОБА_23 пояснила, є однокласницею ОСОБА_2 , вказала, що в той момент, коли забрали батька ОСОБА_2 в лікарню, вона працювала у Вільнянській лікарні та її викликали у вихідний день в реанімацію, там була ОСОБА_2 , яка доглядала свого батька. Зазначила, що пам`ятає, як ОСОБА_2 прийшла до неї та плакала, вказала, що бачила, як ОСОБА_2 купувала ліки, кожний день у вечері після роботи вонавідвідувала батька, а після цього заходила до неї.

Свідок ОСОБА_24 (чоловік ОСОБА_2 ), пояснив, що на вихідні один раз на тиждень, інколи рідше, ОСОБА_2 купувала сигарети, хліб, життєво необхідні речі для свого батька, також приїздила до нього в реанімацію, купувала ліки,чеки при цьому не зберігали, бо не знали що вказане потрібно буде доказувати в суді.

Свідок ОСОБА_25 , при допиті у судовому засіданні, зазначила, що 20 років вона дружила з сім`єю ОСОБА_5 , повідомила, що діти до них приїжджали рідко, часто бачила ОСОБА_2 , а ОСОБА_8 дуже рідко. Вказала, що їй відомо, що ОСОБА_1 займала гроші на лікування, що ОСОБА_2 не привозила на машині батька. Зазначила, що вони з ОСОБА_5 спілкувались щодня та те що, померлий потребував допомоги, оскільки дуже хворів та в нього було нетримання сечі. Зазначила, що ОСОБА_1 допомагала своєму чоловікові перевдягатися, хоча і була сліпа, але готувала їжу, пекла пиріжки. Вказала, що ОСОБА_2 приїздила до батька рвати вишню. Вказала, що коли викликали швидку її не було вдома, тому не бачила чи була в той день ОСОБА_2 . Пояснила, що ОСОБА_5 мало розповідав про свою сім`ю, казав що трохи ображається на дітей, також казав, що ОСОБА_8 зробив йому зуби. Також повідомила, що кожного місяця сім`я ОСОБА_5 позичала гроші.

Свідок ОСОБА_31 , повідомила, що є кумою покійного ОСОБА_5 , знає ОСОБА_1 років 40, вказала, що остання проживала з ОСОБА_5 приблизно 27-28 років. Вказала, що бачила ОСОБА_2 на дні народженні батька. Повідомила, що знає, що брат та його жінка допомагали ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_5 говорив, що вони з ОСОБА_1 нікому не потрібні, коли він ходив, то сам себе обслуговував, а коли лежав у лікарні до нього ходила ОСОБА_1 з ОСОБА_11 , які кормили його та міняли білизну.

Свідок ОСОБА_35 , сусідка ОСОБА_1 , повідомила суду, що вони майже кожного дня спілкувалися, повідомила, що ОСОБА_5 дуже хворів, в нього боліли ноги, а ОСОБА_1 доглядала за ним, ходила до нього в лікарню, вдома їй допомагав брат та його жінка.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши їх в сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 03 грудня 2009 року ОСОБА_5 за договором дарування передав у власність своїй дружині ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер про що Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 29.07.2019 року складений актовий запис за № 507 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина. З наданих сторонами документів судом встановлено, що до складу спадкового майна входить:

-Ѕ частка житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ,загальною площею 36,1кв.м, житловою площею 22,6 кв.м;

- земельна ділянка загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельна ділянка площею 0,2800га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

-земельна ділянка загальною площею 4,8330 га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0068, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту ОСОБА_5 не залишив, а отже, спадкування здійснюється за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті стали: його син ОСОБА_8 , його донька ОСОБА_2 і позивачка ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи, у відповідності до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про прийняття спадщини. З відповідними заявами звернулися інші спадкоємці: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Спадкоємець ОСОБА_8 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. від 24.02.2020 року, спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна, оскільки її частка за законом становить 1/3 і угоди, посвідченої нотаріусом, про зміну розміру частки у спадщині спадкоємцями не укладалось.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Так, посилаючись на норму ч. 5 ст. 1224 ЦК України, якою визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, позивачка ОСОБА_1 просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 30 червня 2020 року в справах № 758/1214/15-ц та № 521/19609/16-ц, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем та її представником не доведено одночасного існування сукупності таких обставин, як ухилення ОСОБА_2 від надання ОСОБА_5 допомоги при можливості її надання, перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані та потреба його в допомозі саме ОСОБА_2 , а тому суд не вбачає законних підстав для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 .

Доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_5 перед смертю перебував у безпорадному стані, а ОСОБА_2 свідомо ухилялася від надання йому допомоги, є надуманими, необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі.

Виходячи з обставин даної справи, суд знаходить не доведеним факт того, що ОСОБА_5 звертався до ОСОБА_2 з проханням надати йому будь-яку допомогу, а остання категорично відмовилась надавати її, ухилялась від надання такої допомоги, усвідомлюючи свій обов`язок та маючи можливість його виконувати.

Разом з тим, судом встановлено, що спадкодавець отримав таку допомогу від інших осіб.

Більше того, в межах розгляду даної справи саме позивач повинен довести, що відповідачка мала можливість надавати допомогу своєму батькові, проте такої допомоги не надавала.

Лише при одночасному настанні всіх наведених у ст. 1224 ЦК України обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Судом установлено, що відповідач не вчиняла умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю ОСОБА_5 , а тому, виходячи з відсутності умов, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні первісних позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки, не встановлені підстави для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування, розмір частки ОСОБА_1 у разі спадкування за законом відповідача ОСОБА_2 , приймаючи до уваги наявність спадкоємця за законом першої черги ОСОБА_8 , складає 1/3 спадкового майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення первісних позовних вимог частково, та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на майно на: 1/6частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 36,1кв.м, житловою площею 22,6 кв.м; 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м;1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2800га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 4,8330га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0068, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім, того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 має право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , оскільки судом, в ході розгляду справи, не встановлено як факту умисного ухилення її від надання спадкодавцеві допомоги, так і факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через тяжку хворобу та потребу спадкодавця в допомозі саме ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що інший спадкоємець ОСОБА_8 відмовився від своєї частки на спадщину на користь ОСОБА_2 , за останньою слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на майно: 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 36,1кв.м, житловою площею 22,6 кв.м; 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м; 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2800га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,8330га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0068, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, її позов задоволено частково, в розмірі, який визнається відповідачем ОСОБА_2 , а позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , позов якої було задоволено, не висувала вимог щодо стягнення судових витрат, суд не знаходить підстав для відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олена Михайлівна (місцезнаходження: Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Бочарова, буд.9, прим.3), про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на майно:

- 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 36,1кв.м, житловою площею 22,6 кв.м;

- 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м;

- 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2800га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

- 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 4,8330га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0068, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: приватний нотаріус Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олена Михайлівна (місцезнаходження: Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Бочарова, буд.9, прим.3), про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на майно:

- 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 36,1кв.м, житловою площею 22,6 кв.м;

- 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0795га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0018, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м;

- 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0015, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2800га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:002:0016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

- 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,8330га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0068, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.11.2021.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

22.11.2021