Справа №690/444/20
Провадження №4-с/690/1/21
У Х В А Л А

25 січня 2021 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючий суддя Пасацької Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Вельган А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лужанської О.О., стягувач: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) перебуває виконавчий лист №690/423/14-к, виданий 19.02.2015 р. Ватутінським міським судом Черкаської області, про стягнення з нього заборгованості на користь ОСОБА_3 в сумі 45 200 грн., які утримуються з його доходів у розмірі 20 % від доходу. До серпня 2020 року погашення богу відбувалось шляхом утримання з його пенсії, яка нараховується йому на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10023/239 ОПЧ. Решта пенсії, що залишалась після щомісячного відрахування, використовувалась ним на прожиття, як єдиний дохід. На початку серпня 2020 року, бажаючи отримати пенсію, він дізнався, що карка з пенсійними надходженнями заблокована на підставі постанови державного виконавця про накладення арешту ВП №46686613 від 21.07.2020 р.. Про наявність зазначеної постанови він дізнався від працівників банку, на його адресу постанова про накладення арешту на рахунок не надходила. У зв`язку з тим, що на зазначений рахунок накладено арешт, він не в змозі отримувати пенсію, що фактично позбавило його засобів для існування. Іншого доходу він не має. Просить скаргу задовольнити.

У судове засідання скаржник не з`явився, від його адвоката Токар О.М. надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності та відсутності скаржника, просить скаргу задовольнити з наведених у скарзі підстав.

Представник Звенигородського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заперечення на скаргу, в якій зазначив, що у Звенигородському міськрайонному відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Ватутінським міським судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 45 200 грн. Виконавче провадження відкрито 26.05.2015 р., про що винесено відповідні постанови, копії направлено сторонам для ознайомлення та до виконання за адресами, вказаними у виконавчому листі. За період з 26.05.2015 р. по 26.05.2020 р. боржник самостійно періодично сплачував по 500 грн. на депозитний рахунок Звенигородського МР відділу ДВС.

26.05.2020 р. державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% від доходу та направлена до Головного управління ПФ України в Черкаській області до виконання.

21.07.2010 р., керуючись ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено сторонам для ознайомлення та до банківських установ для виконання (ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк»).

Станом на 21.09.2020 р. у державного виконавця відсутні документи з АТ «Ощадбанк», які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. Постанова про арешт коштів боржника винесено у повній відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та немає законних підстав для зняття арешту з коштів боржника. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Стягувач в судове засідання не з`явився, поважність причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, письмових заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) знаходиться на виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 45 200 грн.

Постановою державного виконавця від 21.07.2020 р. ВП № 46686613 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках,що були відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом,та належить боржнику ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_1 в своїй скарзі вказує, що зазначеною постановою державного виконавця накладено арешт на його кошти на рахунку № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10023/239 ОПЧ, який призначений для пенсійних виплат.

12.08.2020 р. ОСОБА_1 звертався до Звенигородського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою щодо зняття арешту з коштів, однак, отримав відповідь від 18.08.2020 р. про відсутність підстав для задоволення його заяви, оскільки не порушено порядок накладення арешту.

Згідно відповіді Головного управління ПФ України у Черкаській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії. Починаючи з липня 2020 р. Головним управлінням з пенсії ОСОБА_1 здійснюються відрахування у розмірі 20% від загальної суми пенсії на підставі постанови Звенигородського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.05.2020 р. у виконавчому провадженні №46686613.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження »визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання»,статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організації, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України, а саме кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

ЗУ «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії » № 17767/08 від 19.06.2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Вказане кореспондується зі ст. 41 Конституції України, яка встановлює принцип непорушності права приватної власності

З довідки ТВБВ №10023/0239 Філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 22.01.2021 року, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 станом на 22.01.2021 року наявний поточний рахунок № НОМЕР_1 для зарахування пенсійний виплат.

Водночас ст. 68, 70 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

На запит суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області надано відповідь від 20.01.2021 р., що ОСОБА_1 перебуває в них на обліку, як отримувач пенсії, і починаючи з липня 2020 р. з його пенсії здійснюються відрахування в розмірі 20 % від загальної суми пенсії, на підставі постанови Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26.05.2020 р. у виконавчому провадженні №46686613.

Згідно з положенням ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом … У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В частині визнання неправомірними дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лужанської О.О. щодо відмови у скасуванні арешту накладеного на грошові кошти (картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10023/239 ОПЧ на ім`я ОСОБА_1 ) суд враховує, що підставою для скасування арешту з коштів на рахунку боржника державним виконавцем згідно вимог ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» є надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, і враховуючи їх відсутність під час розгляду заяви ОСОБА_1 про його скасування, правові підстави для її задоволенння за відсутності документального підтвердження з банку у державного виконавця були відсутні, що не може свідчити про визнання його дії неправомірними, а тому в задоволенні цих вимог суд відмовляє.

Згідно постанови головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), Лужанською О.О. у ВП №4668613 від 21.07.2020 р. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.35).

Оскаржуваною постановою накладено арешт на всі грошові кошти боржника на відкритих рахунках, та не містить конкретного рахунку та установи банку, а тому її скасування не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на те, що на рахунок скаржника № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10023/239 ОПЧ м. Ватутіне, філія Черкаське ОУ АТ «Ощадбанк», який призначений для виплати пенсії та на який накладено арешт, з якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області з липня 2020 р. здійснюються відрахування в розмірі 20 % від загальної суми пенсії, на підставі постанови Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26.05.2020 р. у виконавчому провадженні №46686613, а тому наявні підстави для задоволення скарги в частині скасування арешту, накладеного державним виконавцем на цей рахунок боржника.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов`язати Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати в межах виконавчого провадження №46686613 арешт, накладений на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10023/0239 філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» для зарахування пенсійних виплат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання суддею, проте може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Л.А.Пасацька