Справа № 155/1123/20
Пр.№2/155/254/21
Рішення

іменем України

11 січня 2021 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку загальною площею 2,65 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Звиняченської сільської ради (Державний акт серії ВЛ №00016, виданий 07.06.1995) в порядку спадкування за заповітом; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку загальною площею 2,65 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Звиняченської сільської ради (Державний акт серії ВЛ 00019, виданий 07.06.1995) в порядку спадкування за заповітом.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне йому на праві власності спадкове майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 2.56 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Звиняченської сільської ради, що стверджується Державним актом про право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ 00019, земельну ділянку загальною площею 2,65 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Звиняченської сільської ради. Як вбачається з Державного акта про право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 від 07.06.1995, власником земельної ділянки була ОСОБА_4 . ОСОБА_4 була дружиною спадкодавця ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема і вказану вище земельну ділянку площею 2,65 га. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, був чоловік померлої - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 своїх прав на успадковане по смерті дружини майно не оформив. Однак, до складу спадщини по смерті ОСОБА_3 увійшли в тому числі і права на земельну ділянку площею 2,65 га.

ОСОБА_3 склав заповіт, в якому усе своє майно заповів внукові ОСОБА_1 . Останній прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на момент його смерті. Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законодавством шестимісячний строк подав до Горохівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Враховуючи, що у досудовому порядку оформити свої спадкові права на майно по смерті ОСОБА_5 позивач не має змоги, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, також за життя спадкодавцем ОСОБА_3 не було оформлено своїх прав на одну з земельних ділянок, ОСОБА_1 просить поданий позов задовольнити.

Ухвалою судді від 10.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження.

Представник позивача в підготовче судове засідання 11.01.2021 не з`явився, проте подав суду уточнену позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання 14.01.2021 не з`явився, надав 04.01.2021 суду заяву, в якій вказує, що вищевказану позовну заяву визнає в повному обсязі, подав до Горохівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від сприйняття спадщини.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ 00016, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,65 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Звиняченської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.20).

ОСОБА_4 була дружиною спадкодавця ОСОБА_3 , про що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 20 жовтня 1968 року (а.с.33).

У довідці Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 12.12.2019 №1663 зазначається, що спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживав в селі Звиняче і нікуди на проживання не виїжджав. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.17, 24).

З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 30 листопада 2020 року №01-09/923 вбачається, що спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заведена.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті дружини не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищезазначене, відсутність у ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_4 , зокрема і на вказану вище земельну ділянку, не є перешкодою для реалізації позивачем ОСОБА_1 права на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ 00019, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,65 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Звиняченської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.19).

31 жовтня 2013 року ОСОБА_3 склав заповіт, в якому усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів своєму внукові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 , згідно з яким батьком позивача є ОСОБА_2 та серії НОМЕР_5 - батьком ОСОБА_2 є спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.21,22).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.16).

Довідкою Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 12.12.2019 №1663 стверджується, що заповіт ОСОБА_3 у сільській раді посвідчувався 31.10.2013 по реєстру №148 (на все майно - на внука ОСОБА_1 ), який не змінено і не скасовано. Спадкоємець ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подачі заяви до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області (а.с.24).

З спадкової справи Горохівської державної нотаріальної контори №575/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка надійшла до суду 07.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_3 . Заяву про прийняття спадщини подав 19 грудня 2016 року. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62662173 від 27.11.2020 видно, що заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 31.10.2013 за номером в реєстрі нотаріальних дій 148 - чинний.

Приватний нотаріус Горохівського районного нотаріального округу постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2020 вих.№423/02-31 відмовила ОСОБА_1 , який проживає в с.Звиняче Горохівського району Волинської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Звиняченською сільською радою Горохівського району Волинської області 31 жовтня 2013 року за Р№148 на земельні ділянки площею 2,65 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельну ділянку площею 2,65 га, що розташована на території Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, що належала дружині спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої прийняв її чоловік, ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав в зв`язку з тим, що спадкоємець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі, в тому числі документи, що підтверджують родинні відносини (а.с.34,35).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233, ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_3 є його спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за того, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті дружини та втрачені оригінали державних актів на земельні ділянки.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Приписами частини 2 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням наведеного суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи, а тому позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

В позовній заяві представник позивача просить судові витрати у справі залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12,13, 76, 77, 78, 81, 141, 200, 258,259,263,264, 265, 268 ЦПК України, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1233, 1235, 1268, 1296 ЦК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку загальною площею 2,65 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Звиняченської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №00016, виданий 07.06.1995).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку загальною площею 2,65 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Звиняченської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ 00019, виданий 07.06.1995).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 15.01.2021.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук