"22" січня 2021 р.
Справа № 642/3216/20к
2/642/403/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.
при секретарі Клименко О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення місця проживання дитини , 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконкому ХМР , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 в червні 2020 року звернулась до суду з позовними вимогами про встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів. Позовні вимог обґрунтовує тим що шлюб з відповідачем було розірвано і вона з дитиною мешкають за адресою АДРЕСА_1 . Дитина хворіє та позивачка одна здійснює за ним догляд. Добровільної згоди щодо місця проживання дитини сторони не досягли в зв`язку з чим вона просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 2016р.н. разом з нею.
Ухвалою суду від 16.07.20 року провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 21.08.20р. роз`єднано позовні вимоги про стягнення аліментів в одне провадження та про визначення місця проживання дитини в інше.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Третя особа надіслала суду висновок у якому вважала за потрібне визначити місце проживання дитини разом з позивачкою.
Ухвалою від 09.12.20р. закрито підготовче судове провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В судове засідання ОСОБА_1 та її представник з`явились. Позовні вимоги підтримали посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Позивачка заявила клопотання про її допит в якості свідка.
Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Представник служби у справах дітей до судового засідання не з`явився.
Вислухавши позивачку, допитавши її в якості свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив що позов підлягає задоволенню за наступним:
сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 31.01.2020 року і судовим рішенням місце мешкання дитини не визначалось.
Правилами ст.12, ч.1ст.81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Після розлучення дитина залишилась проживати з позивачкою у квартирі АДРЕСА_2 що підтверджується довідками з місця проживання (с.с.16,17).
Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Допитом позивачки в якості свідка встановлено що сторони згоди про місце проживання дитини не досягли. Відповідач постійно намагається забрати дитину з дитячих закладів та відвести сина у невідомому напрямку.
При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Висновком служби у справах дітей від 11.11.2020 року № 558 було визнано доцільним місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити разом з матір`ю ОСОБА_1 (с.с.103).
Висновок органу опіки та піклування не має для суду вирішального значення однак в даному випадку суд кладе його в основу рішення, оскільки встановленням місця проживання дитини разом з матір`ю - ОСОБА_2 не позбавляється батьківських прав. Він не позбавлений можливості звернення до суду з позовом про встановлення порядку та способу участі у вихованні дитини, як і з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з сином. На думку суду встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю буде відповідати інтересам дитини, оскільки вони зараз вже мекають разом і примусова зміна цього буде травматичною для ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016р. №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст.11,12 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці.
Судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст. 12 «Про охорону дитинства», суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 22.01.21р.
Суддя Є.Б. Ольховський