Справа№592/6391/20
Провадження №2-о/592/31/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Подпрятова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Сумської міської ради про видачу обмежувального припису, -

встановив:

Заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 заборонивши останньому перебувати в місці спільного проживання з неповнолітнім сином, наближатись ближче 100 метрів до місця навчання неповнолітнього сина, вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку.

Підставами для видачі обмежувального припису зазначає спілкування батька дитини з сином на підвищених тонах, зловживання батьком алкогольними напоями, сексуальні контакти батька з іншими жінками в умовах, коли вказані контакти стають очевидними для сина.

Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали з вищенаведених підстав. Доказів стосовно зловживання батьком дитини алкогольними напоями, обставин вчинення батьком дій сексуального характеру в присутності сина суду не надали.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2 та його представник, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. В попередньому судовому засіданні заперечували проти видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Зацікавлена особа, Служба у справах дітей Сумської міської ради, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника згідно чинного законодавства. Висновку про доцільність чи недоцільність винесення обмежувального припису суду не надала.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 5). В 2013 році шлюб між сторонами був розірваний.

02.10.2018 року рішенням апеляційного суду Сумської області місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з батьком ОСОБА_2 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.11.2020 року місцем проживання дитини визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 .

В травні практичним психологом складено довідку про обстеження психоемоційного стану неповнолітнього ОСОБА_3 , яка відзначає про ознаки психологічного насильства на сина з боку батька.

Закон № 2229-VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною другою статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування)

з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оскільки в судовому засіданні встановлено з пояснень самої заявниці та її представника, що протягом останніх двох місяців син та батько припинили спілкування, психологічний вплив батька на сина має мінімальний характер бо неповнолітній син мешкає разом з матір`ю на підставі судового рішення, суд вважає, що існує не високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і вважає за необхідне у задоволенні вимог про видачу обмежувального припису відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Сумської міської ради про видачу обмежувального припису відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.01.2021 р.

Суддя Б.В. Хитров