Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/243/21
Провадження № 2-з/723/847/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Дедик Н.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

21 січня 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя (справа 723/243/21).

Разом з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , належного відповідачу ОСОБА_3 .

Посилається на те, що зазначений автомобіль є предметом спору між сторонами, а саме спільним сумісним майном подружжя, про поділ якого позивачка звернулась до суду. Зазначає, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні та розпорядженні відповідача, що дає йому можливість відчужити його третім особам, що істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. З метою недопущення такої можливості, а також захисту законних прав та інтересів позивачки, вважає, що слід забезпечити позов вищезазначеним видом забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з наведених процесуальних норм розгляд заяви про забезпечення позову здійснено в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, до яких належить заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок про те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу поділу майна, яке, згідно з твердженням позивачки, було придбано подружжям під час перебування у шлюбі - автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як вказує позивачка в заяві, під час шлюбу вони з відповідачем набули у власність заявлене до поділу майно, однак, правовстановлюючі документи на спірне майно оформлені на відповідача, в зв`язку з чим існує ризик відчуження ним вказаного майна на користь третіх осіб.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи підстави й предмету позову, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, а тому її заяву про забезпечення позову слід задовольнити та накласти арешт на вищевказаний автомобіль. Даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-158 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки марки «Volkswagen Caddy», 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в с. Тисовець, Сторожинецького району, Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити позивачу та відповідачу до відома, а в Сторожинецький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та до Територіального сервісного центру МВС №7344 (смт.Глибока, вул.Героїв Небесної Сотні, 88) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня її вручення.

СУДДЯ