Номер справи 623/4482/20
Номер провадження 2/623/235/2021
РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участі секретаря судового засідання Костенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітету Ізюмської міської ради Харківської області про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , що був накладений 19 січня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, номер запису про обтяження 12956646 ( спеціальний розділ).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 19 січня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області було накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення, що належить ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкове майно , а саме вищезазначену квартиру накладено арешт. Відповідно листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Харків) позивачу надано відповідь про відмову у наданні довідки щодо наявності обтяжень по нерухомому майну за адресою: АДРЕСА_2 з підстав того, що він не є стороною виконавчого провадження для отримання інформації по виконавчим документам.

У відзиві, наданому відповідачем на адресу суду 06 січня 2021 року, відповідач просить розглядати справу за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В обґрунтування відзиву вказує на те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 49843007 з виконання виконавчого листа № 623/2455/15-ц, виданого 03.11.2015 року Ізюмським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 15667,00 грн. 19.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та одночасно з відкриттям виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Перевіривши майновий стан та встановивши відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, оскільки суми заборгованості було недостатньо для звернення стягнення на нерухоме майно,13.04.2017 року державним виконавцем, керуючись п.2 ст.37 ЗУ « Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Повернення виконавчого документа стягувачеві через відсутність у боржника майна чи коштів, на які може бути звернуто стягнення, не передбачає за собою зняття арешту. Вищевказаний виконавчий документ на примусове виконання повторно до відділу пред`явлений не був та станом на 05.01.2021 року на виконанні відсутні виконавчі провадження, за яким боржником є ОСОБА_2 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання ( а.с.11).

Як видно зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №212104411, сформованої 11.06.2020 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 27865022) (а.с.8 оборот).

Із копії листа Ізюмської державної нотаріальної контори від 29.11.2020 року за № 1614/02-17 вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 , так як майно спадкодавця знаходиться під арештом.

Наразі, встановлені судом обставини є підставою для висновку, що накладений арешт на нерухоме майно Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області 19.01.2016 року на виконання виконавчого провадження я № 49843007 з примусового виконання виконавчого листа № 623/2455/15-ц, виданого 03.11.2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 15667,00 грн. позбавляє позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до п.4.17 « Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , якщо на спадкове майно накладений арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Відповідно до правил статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.17. п 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва затримується до зняття арешту».

Враховуючи норми частини 2 статті 1220 ЦК України про те, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, то саме з цього дня позивачу належить спадщина після померлого ОСОБА_2 .

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , то за встановлених судом обставин відсутності підстав для обтяження майна, має право на отримання у власність спадкового майна. Однак та обставина, що спадкове майно перебуває під арештом, є порушенням його законних прав та інтересів.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Правилами статті 391 ЦК України встновлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Отже, відповідно до зазначеної статті й Інструкції №512/5 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) завершуючи виконавче провадження № 49843007 (в рамках якого було накладено арешт на все майно позивача) повинен був зняти арешт при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте відповідачем цього зроблено не було .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 89, 259, 264, 265 ЦПК України,суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області про скасування арешту майна задовольнити.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків)( ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено у виконавчому провадженні № .01.2016 року, реєстраційний номер обтяження 27865022.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк