Ухвала

10 листопада2021 року

м. Київ

справа № 201/13093/16-ц

провадження № 61-5909св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: прокуратура Дніпропетровської області, Криворізька міська рада Дніпропетровської області,

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України

у Дніпропетровській області,

розглянув клопотання Криворізької міської ради Дніпропетровської області та керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області, Криворізької міської ради про стягнення моральної і майнової шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року, ухваленим у складі судді Антонюка О. А., у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області, Криворізької міської ради, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про стягнення моральної і майнової шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат, задоволено частково.

Стягнуто з Криворізької міської ради за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в сумі 1 474 920,00 грн та моральну шкоду у сумі 25 000,00 грн.

У квітні 2021 року Криворізька міська рада та керівник Дніпропетровської обласної прокуратури подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Також Криворізька міська рада та керівник Дніпропетровської обласної прокуратури просили розглянути справу з викликом сторін.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Криворізької міської ради, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. Зупинено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., у цій справі визнано необґрунтованим, вирішення цього питання передано у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року.

У травні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому посилався на те, що постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

У задоволенні клопотання Криворізької міської ради та керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд справи з викликом сторін необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Оскільки суд касаційної інстанції у межах касаційного провадження не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з викликом сторін суд касаційної інстанції не знаходить.

Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Криворізької міської ради Дніпропетровської області та керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець