Справа № 465/6457/21
пр.№ 2-н/464/2416/21
УХВАЛА

19 листопада 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Вулецьке» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

у с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Франківського районного суду м.Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 5 646,34 гривень.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2021 року дану заяву направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

За вимогами ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ч.1 ст.30 ЦПК України).

Верховний Суд в Постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17) дійшов висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що заявник просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно із адміністративно-територіальним поділом м.Львова не відноситься до Сихівського району м.Львова.

Отже заявлені вимоги стосуються утримання нерухомого майна, а тому застосуванню підлягають положення ст.30 ЦПК України щодо виключної підсудності.

Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Суддя, також звертає увагу на те, що представником заявника ОСОБА_2 , 28 жовтня 2021 року ухвалу Франківського районного суду м.Львова було отримано, про що свідчить розписка у матеріалах справи та остання не була обмежена у праві оскарження ухвали про направлення справи за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова до апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що заяву про видачу судового наказу було подано з порушенням правил підсудності, нерухоме майно не знаходиться на території Сихівського району м.Львова, а тому слід відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.162, 165, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити Львівському комунальному підприємству «Вулецьке» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 19 листопада 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна