Справа № 487/3960/19
Провадження № 2/487/84/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Чеботарьової К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «5 Слобідська, 76» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою

В С Т А Н О В И В:

23.05.2019 року адвокат Капустін М.А. звернувся до суду із позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «5 Слобідська, 76» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, у якій просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 » від 31.01.2019 року в частині відмови щодо влаштування індивідуального опалення в зазначеній квартирі та зобов`язання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 » надати погодження на відключення квартири від мережі централізованого опалення, гарячого водопостачання та встановлення індивідуального опалення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . За адресою АДРЕСА_2 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 ». Позивач, маючи бажання відмовитись від послуг з надання централізованого опалення, неодноразово зверталась до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 » з усним та письмовим проханням надати можливість встановити в належній їй квартирі індивідуальне опалення. Так, 01.11.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення у належній їх квартирі АДРЕСА_3 , на що отримала повідомлення, що це питання буде розглянуто на найблищих загальних зборах ОСББ. Після проведення загальних зборів 31.01.2019 року позивач дізналась про відсутність кворуму для прийняття рішення, а потім про відмову надати дозвіл на встановлення індивідуального опалення. Вважає таку відмову неправомірною. Зазначені обставити і стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

19.11.2019 року до суду головою правління ОСББ «5 Слобідська 76» Цесарук О.М. надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Можливість відключення споживача від централізованого теплопостачання не залежить від прийняття ОСББ відповідного рішення. Також зазначив, що станом на 31.01.2019 року нормативно-правовими актами була передбачена можливість лише відключення від централізованого теплопостачання всього багатоквартирного будинку, а не окремих квартир, а тому наявність або відсутність згоди ОСББ на відключення від централізованого теплопостачання жодним чином не могло вплинути на можливість реалізації позивачем своїх прав. Нині діючим порядком також не передбачено наявності згоди ОСББ, як обов`язкової умови для реалізації власником квартири свого права на відключення від централізованої системи опалення.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 04.12.2019 року підготовче провадження по справі закрито призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 25.06.2020 року позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, 22.10.2021 року до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за наявними письмовими доказами без його участі.

В судовому засіданні яке відбулось 25.06.2020 року представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву, 22.10.2021 року в призначене судове засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Особливості державної реєстрації ОСББ визначені Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-ІІІ. Згідно з преамбулою цього Закону він визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

За статтею 2 цього Закону він регулює, зокрема, порядок створення, діяльності і ліквідації об`єднань; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном у об`єднанні.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» членом об`єднання може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку. Членство в об`єднанні є добровільним і може набуватися одночасно зі створенням об`єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування.

Із нормативного підходу до розуміння наведених положень закону вбачається, що питання (порядок) створення та функціонування об`єднання співвласників квартир у багатоквартирному будинку, суб`єктний склад засновників об`єднання, членство в ньому, питання вступу в об`єднання чи прийняття нових членів на умовах, передбачених статутом, внутрішні та інші питання діяльності цього утворення, стосуються правомочностей власників квартир - засновників об`єднання, які згідно зі статтею 3 України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» регулюються цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання.

01 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII, яким було внесено зміни і доповнення до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Однак, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Таким чином, ураховуючи предмет спору, зокрема, визнання недійсними рішення зборів ОСББ «5 Слобідська, 76», та ураховуючи суб`єктний склад сторін, де відповідачем виступає ОСББ «5 Слобідська, 76», спірні правовідносини підлягають до урегулювання спеціальним Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. (ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»)

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2005 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 63,7 кв.м.

У багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2 01.11.2006 року створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 », головою правління якого є ОСОБА_4

01.11.2018 року позивач звернулась до голови правління ОСББ «5 Слобідська, 76» із письмовою заявою, у якій просила надати їй дозвіл на встановлення індивідуального опалення у належній їй квартирі АДРЕСА_3 .

Відповіддю голови правління ОСББ «5 Слобідська, 76» від 21.11.2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що питання надання їй дозволу на відключення належної їй квартири від системи автономного опалення та влаштування індивідуального опалення буде винесено на розгляд найближчих загальних зборів ОСББ «5 Слобідська, 76».

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів оприлюднюється.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

31.01.2019 року проведено Збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , які оформлено протоколом від 31.01.2019 року. Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку на момент проведення зборів - 12 осіб. Загальна площа всіх житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у власності співвласників 1714,00 кв.м. Так як не встановлено кворум, протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів, згідно ст. 10 Закону України про ОСББ, було проведено додаткове письмове опитування.

Так, із пункту 6 протоколу № 7 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 » вбачається, що на Зборах слухали голову ОСОБА_4 по листу вимозі від мешканки дому ОСОБА_5 щодо надання її дозволу на проведення індивідуального опалення і від`єднання від мережі дома. Згодились, що не надавати дозволу, але якщо вона бажає внести благодійний внесок на розвиток дому на рахунок, то надати дозвіл на проведення опалення. «За» надання дозволу на проведення індивідуального опалення мешканці ОСОБА_5 проголосувало 4 квартири загальною площею 160,3 кв.м., «проти» надання дозволу проголосувало 48 квартир загальною площею 2835,05 кв. м з 80 площею 4983,3 кв.м.

Згідно ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, серед іншого, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту.

Згідно постанови Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 212/10211/14-ц, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ «5 Слобідська, 76» від 31.01.2019 року щодо відмови влаштування індивідуального опалення в зазначеній квартирі вказуючи на те, що відмова ОСББ є неправомірною та обмежує її право вибору одного або декількох джерел теплової енергії, посилаючись на те, що діючи норми і правила допускають встановлення автономних газових опалювальних котлів.

Разом з тим, ураховуючи зміст поданого позову, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII, спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Таким чином, до вказаного у Законі № 417-VIII переліку майна, належного до спільного майна багатоквартирного будинку, не належать, зокрема, електроенергія, холодна та гаряча вода, теплова енергія та природний газ, які є об`єктами надання житлово-комунальних послуг, вироблення та постачання яких є господарською діяльністю уповноважених юридичних осіб, що не віднесена до компетенції об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, тому, відповідно, вказані об`єкти надання житлово-комунальних послуг не являються спільним майном багатоквартирного будинку, тому не є об`єктами обмежень, встановлених оскаржуваними рішеннями ОСББ «5 Слобідська, 76».

У відповідності до положень статті 10 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», після оформлення квартир у власність, співвласники будинку можуть приймати рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить й прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі, визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем, визначення тарифів на утримання майна, зміну умов договорів про утримання будинку та прибудинкової території та інше. Наведена норма права надає можливість співвласникам квартир та нежитлових приміщень самостійно визначитися щодо утримання свого майна.

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни право відношення; припинення право відношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (частина шоста статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630(далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4(чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення.

Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд визнає необґрунтованими посилання позивача на порушення відповідачем вимог законодавства під час прийняття оскаржуваного рішення, оскільки під час прийняття рішень об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку останнє має керуватися Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що було дотримано відповідачем під час проведення процедури прийняття оскаржуваного рішення, що урегульована саме цим Законом.

Ураховуючи, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про недійсність рішення загальних зборів та порушення її прав при його прийнятті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «5 Слобідська, 76» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «5 Слобідська, 76», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. 5 Слобідська, 76, .

Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року.

Суддя : Гаврасієнко В.О.