Ухвала

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 640/15160/16-ц

провадження № 61-19564ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс», Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс» (далі -

ТОВ «Укравтотранс Плюс») в рахунок відшкодування моральної шкоди

400 000 грн та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 17 288 грн 12 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Укравтотранс плюс» на її користь моральну шкоду в розмірі 400 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на її користь страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 17 288 грн 12 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційні скарги ТОВ «Укравтотранс плюс» та ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року залишено без змін.

У грудні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Заявник обґрунтовує касаційну скаргу неправильним застосування судами норм матеріального права та вказує, що суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у справах, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У цій справі ціна позову становить 417 288 грн 12 коп., яка станом

на 1 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

Касаційна скарга містить посилання на те, що дана справа має виняткове значення для учасника справи, та фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, та з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, зазначених підстав не встановлено.

Наведені ОСОБА_1 в касаційній скарзі доводи, що зводяться до необхідності встановлення обставин справи, не підтверджують виключних обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс», Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк