Повадження № 2/638/1288/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Рассохи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Виробничного кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2020 року ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у сумі 13113,17 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на підставі договору про здійснення управління будинком № 7/10/12 від 01 жовтня 2012 року та надає власникам квартир житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем вказаних житлово-комунальних послуг. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території належним чином не виконує, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 лютого 2018 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 7454, 27 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати та 3% річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що позивач одноособово на свій розсуд встановив тариф. Позивач не направляв відповідачу договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, протокол зборів співвласників № 1 від 10 вересня 2018 року відсутній в журналі обліку протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків на офіційному сайті Харківської міської ради.

Також, відповідач посилається на те, що позивач не має договору із власниками помешкань, зміст та умови якого відповідають змісту та умовам типового договору та в якому б було зазначено тариф 6,424 грн/м2.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідач не надав жодного договору, де стороною є він або співвласники вказаного багатоквартирного будинку.

Додатково відповідач вказує на те, що протокол № 1 загальних зборів яким прийнято рішення про встановлення тарифу 6,424 грн/м2 є неналежним доказом у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовної заяви, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з управління багатоквартирним будинком, які надаються Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» власникам квартир будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572» власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Протоколом № 1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 , від 10 вересня 2018 року встановлено розмір витрат на управління будинком, спорудами та прибудинковими територіями із затвердженням відповідної структури витрат (внесків за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території).

Відповідачем не надано доказів того, що вказаний протокол № 1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 , від 10 вересня 2018 року в установленому законом порядку визнаний недійсним, суд же відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, доводи відповідача про те, що протокол № 1 загальних зборів, яким прийнято рішення про встановлення тарифу 6,424 грн/м2, є неналежним доказом у справі, є безпідставними.

З цих же підстав не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивач не має договору із власниками помешкань, зміст та умови якого відповідають змісту та умовам типового договору та в якому б було зазначено тариф 6,424 грн/м2, оскільки як зазначено вище протоколом № 1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку за місцем знаходження: АДРЕСА_1 , від 10 вересня 2018 року встановлено розмір витрат на управління будинком, спорудами та прибудинковими територіями із затвердженням відповідної структури витрат.

З правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 вбачається, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

З урахуванням цього не заслуговує на увагу посилання відповідача про те, що відповідач не надав жодного договору, де стороною є він або співвласники вказаного багатоквартирного будинку.

При цьому, в судовому засіданні відповідач не заперечував проти того, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території в АДРЕСА_1 , що підтверджується технічною фіксацією судового засідання.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , який є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (зокрема квартирної плати та оплати послуг з вивезення побутових відходів) належним чином не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 лютого 2018 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 7454,27 грн.

Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати.

Згідно ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як зазначалось вище, відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» заборгованості за надані оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 лютого 2018 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 7454,27 грн.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 2129,49 грн - індексу інфляції за час прострочення та 3527,01 грн - 3% річних від простроченої суми.

Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та індексу інфляції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що під час розрахунку заборгованості за спожиті оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території позивачем застосовані нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню. Позивачем також правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» заборгованості у розмірі 13113,17 грн, з яких: заборгованість за надані житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 лютого 2018 року по 01 вересня 2020 року у розмірі 7454,27 грн; три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 3527,01 грн, а також інфляційні витрати 2129,49 грн.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2102 грн підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Виробничного кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Виробничного кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, пр-т. Московський, 199 «д-5», оф. 108.2 (, рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у сумі 13113 (тринадцять тисяч сто тринадцять гривень) грн 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Виробничного кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, пр-т. Московський, 199 «д-5», оф. 108.2 (, рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) грн 00 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя І.П. Латка