Справа № 490/8921/19
н/п 2/490/2464/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ніколи не проживала та не проживає за вказаною адресою, будинком не користується та не цікавиться, витрати на його утримання не несе.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

У період з жовтня 2019 року по 09.02.2021 року справа перебувала в провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2021 року справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Третьякова Я.М. позовні вимоги підтримали, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи думку позивача та його представника, які не заперечували про розгляд справу за відсутності відповідача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 придбав житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицькою Г.В.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 08 листопада 2021 року право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 .

З довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №23071-07-08 від 02 березня 2021 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана в судовому засіданні 08 листопада 2021 року свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що є дружиною позивача та зазначила, що після того як вони з чоловіком придбали спірний будинок, на їх адресу надійшло запрошення на вибори на ім`я ОСОБА_2 . Свідок вказала, що відповідач ніколи в даному будинку не проживала, її речей у будинку немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що протягом п`яти років він є сусідом позивача ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 йому невідома, за адресою: АДРЕСА_3 він її жодного разу не бачив.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 78, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 Цивільного кодексу, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя Л.М. Шолох