Справа № 203/3057/20
Провадження № 2/0203/134/2021
УХВАЛА

18 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву представника відповідача про поновлення процесуального строку на подання заперечення та доказів та клопотання позивача про постановлення окремої ухвали в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить суд:

- стягнути з відповідача заборгованість в сумі 266000,00 грн;

- стягнути з відповідача плату за користування грошима в розмірі 3% річних, по дату фактичного виконання, сума яких, довідково за станом на дату подання позову, становить 20167,44 грн;

- стягнути з відповідача інфляційні втрати по дату фактичного виконання, сума яких, довідково за станом на дату подання позову, становить 43958,56 грн;

- стягнути з відповідача всі суми судових витрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020 року цивільну справу № 205/3057/20, провадження № 2/0203/1075/2020, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого засідання 18.01.2021 року представник відповідача адвокат Шапарьков Д.Є. підтримав заявлену ним разом з запереченнями заяву про поновлення процесуального строку на подання заперечення та доказів в цивільній справі та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вказаної заяви представник відповідача, посилаючись на ч. 1 ст. 127 ЦПК України, зазначив, що позивачем не було надано відповідачу відповіді на відзив у формі та в порядку, встановлених ЦПК України. При цьому у відзиві на позов відповідач сповіщав суд про те, що ним здійснюються дії для забезпечення доказів в обґрунтування своєї позиції у справі шляхом надіслання адвокатського запиту з метою отримання інформації. У ході запиту інформації відповідачу стало відомо, що у ТЦ «Гермес» змінився орендодавець, тому відповідач направив новий запит до нового орендодавця. Також відповідач зазначив, що має намір використати своє право на виклик та допит свідків у судовому процесі, з огляду на що ним був витрачений час на отримання пояснень та інформації щодо їх можливої участі у справі та допиті в якості свідків. Крім того, відповідач послався на п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України про поновлення процесуальних строків на час карантину.

Крім того, в ході підготовчого засідання представник відповідача зазначив, що його заперечення слід розцінювати як відзив на позовну заяву, а представник позивача зазначив, що його заява від 18.01.2021 року може розглядатися як відповідь на відзив.

Позивач та його представник в ході підготовчого засідання не заперечували проти задоволення заяви представника відповідача та поновлення пропущеного строку для подання заперечень та доказів.

Також під час підготовчого засідання 18.01.2021 року представник позивача разом з заявою від 18.01.2021 року, яку він просив розцінювати як відповідь на відзив, надав суду клопотання про постановлення окремої ухвали в порядку ст. 262 ЦПК України щодо наявності в діянні ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 Кримінального кодексу України, а також просить суд виключити нотаріально засвідчену заяву громадянки ОСОБА_5 з переліку доказів по справі, без вилучення з матеріалів справи.

В ході підготовчого засідання позивач та його представник підтримали клопотання про постановлення окремої ухвали та просили суд його задовольнити, з огляду на те, що вони вважають, що відповідачем до заперечень було долучено письмовий доказ, який викликав у них сумніви в його достовірності та достатності. Так, в якості доказів відповідач додав нотаріально засвідчену заяву громадянки ОСОБА_5 про передачу товарів по переліку з 49 позицій. Проте, на думку позивача та його представника, такий доказ має бути виключений з переліку доказів по справі без вилучення з матеріалів справи. Однак, щодо самого факту долучення до матеріалів справи відповідачем вказаного доказу, який на думку позивача та його представника є сумнівним, вимагає від них певної реакції. З огляду на це, позивач та його представник в порядку ст. 262 ЦПК України з цього приводу і заявили клопотання про постановлення окремої ухвали.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про постановлення окремої ухвали, з огляду на те, що таке клопотання подане в підготовчому засіданні, тобто передчасно, бо розгляд справи по суті ще не розпочався та таке клопотання не може бути задоволене.

Суд, заслухавши думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить наступних висновків.

З приводу заяви представника відповідача про поновлення процесуального строку на подання заперечення та доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень розділу ХІІ ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Так, як на підставу пропуску встановленого законом та судом строку для подання заперечень, представник відповідача зазначив те, що ним не було отримано відповіді на відзив у формі та порядку, встановленому ЦПК України; ним здійснюються дії для забезпечення доказів, що потребує часу; відповідач має намір використати своє право на виклик та допит свідків; карантинні обмеження ускладнюють процес отримання доказів.

З огляду на викладені вище положення ЦПК України та обставини неподання у встановлений строк заперечень та доказів, на їх обґрунтування, суд вважає поважними причини пропуску представником відповідача процесуального строку на подання заперечень та доказів. При цьому з огляду на те, що під час судового засідання представник відповідача пояснив, що такі заперечення є відзивом на позовну заяву, то суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника відповідача та поновити йому строк на подання відзиву на позовну заяву.

З приводу клопотання позивача про постановлення окремої ухвали в цивільній справі суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

16) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

17) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що окрема ухвала в порядку ст. 262 ЦПК України може бути постановлена при вирішенні спору, а з`ясування обставин по справі та дослідження доказів є етапом процесу доказування на стадії судового розгляду справи по суті. Водночас, враховуючи, що на момент вирішення клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали, з огляду на долучений відповідачем доказ, цивільна справа розглядається в підготовчому засіданні, суд вважає передчасним вказане клопотання та не вбачає правових підстав для його розгляду та вирішення по суті на стадії підготовчого засідання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 182, 189, 191, 197, 199, 260, 261, 262 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про поновлення процесуального строку на подання заперечення та доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми задовольнити.

Поновити представнику відповідача процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача в цивільній справі № 203/3057/20.

У задоволенні клопотання позивача про постановлення окремої ухвали в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 22.01.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва