Справа № 486/2112/19
Провадження № 2/486/23/2021
12 січня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Савіна О.І.
при секретарі Коршак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради, про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
без участі представника позивача, відповідача та представника третьої особи,
Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 18.11.2019 р. на адресу Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради надійшло повідомлення від Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» про те, що 11.11.2019 р. ОСОБА_2 (без документів, що засвідчують особу) народила в пологовому відділенні лікарні дитину. Новонародженого хлопчика за станом здоров`я відправлено на лікування до Миколаївської обласної лікарні. Співмешканець породіллі перешкоджав госпіталізації вагітної до акушерського стаціонару, поводив себе неадекватно в день госпіталізації і в період перебування жінки в пологовому відділенні, вживав ненормативну лексику, порушував санітарно-епідеміологічний режим відділення. Відповідно до інформації Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.11.2019 № 1047/01-19 ОСОБА_2 , яка перебуває на обліку Центру, фактично проживає без реєстрації із співмешканцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Останні не працюють, схильні до жебракування, не мають можливості та фінансового ресурсу забезпечити умови для виховання до догляду за новонародженою дитиною. ОСОБА_4 схильний до агресивної поведінки, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, під час якого не контролює свою поведінку, чим створює реальну загрозу для життя дитини. З цією сім`єю проводилась роз`яснювальна робота, надавались рекомендації щодо покращення житлових умов й ведення здорового способу життя, але жодної рекомендації не виконано. Останні займають одну кімнаті квартири за місцем проживання, в якій брудно, розкидані речі, неприємний запах, відсутнє дитяче ліжко, одяг, постільна білизна, дитяче харчування та засоби особистої гігієни відповідно до віку дитини. За інформацією КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» під час останньої четвертої вагітності ОСОБА_2 без документів звернулась до жіночої консультації на 23 тижні вагітності 21.08.2019 р., пояснивши це тим, що в місті не проживала. За період нагляду по вагітності вона систематично не виконувала рекомендації лікарів, палила, вживала алкоголь. 01.10.2019 р. ОСОБА_2 в присутності працівників соціальної служби та поліції була госпіталізована до м. Миколаїв пологове відділення при явній загрозі життю дитини. Перинатальний центр ОСОБА_2 самовільно залишила, лікування не закінчила, систематично обманювала лікарів, що буде лікуватись, офіційно 7 усвідомлених відмов від лікування не зважаючи на те, що була загроза життю дитини. В наслідок дитина народилася передчасно 11.11.2019 р. шляхом кесарського розтину вкрай важкому стані, вага 1 830 г, зріст 43 см. 12.11.2019 р. дитина поступила до педіатричного відділення новонароджених та недоношених дітей КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, догляд за дитиною здійснював медичний персонал, мати до лікарні не приходила, станом здоров`я дитини не цікавилась. Також ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, мати неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, малолітні діти були вилучені з сім`ї, зазнавши фізичного насилля від співмешканця матері ОСОБА_4 .. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за вчинення різних правопорушень, за місцем проживання характеризуються посередньо. Оскільки вищевказані обставини можуть призвести до тяжких наслідків для життя, стану здоров`я та розвитку маленької дитини, безвідповідальне ставлення та поведінка ОСОБА_2 під час вагітності та після пологів, зловживання нею та її співмешканцем алкоголем, створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини, просить суд відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав; стягнути з ОСОБА_2 на користь Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення до суду з даним позовом і до повноліття дитини; рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій вказала, що орган опіки та піклування підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити та у зв`язку із поширенням коронавірусної інфекції та впровадженням карантинних заходів розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить також долучити до матеріалів справи наступні документи: лист від 09.12.2019 № 279-01, лист від 04.06.2020 № 506-03-04, характеристику від 20.01.2019 № 40/02-02-15, лист від 05.02.2019 № 45-1/1-1369.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, в судове засідання викликалася судовою повісткою, надісланою їй рекомендованим листом з повідомленням, який повернувся з поштового відділення до суду з зазначенням на конверті причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також ОСОБА_2 викликала до суду через оголошення, розміщене на сайті судової влади України.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити в повному обсязі та у зв`язку поширенням коронавірусної інфекції та продовженням карантинних обмежень просить розглянути справу без її участі.
За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач належним чином була повідомлена про день, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 грудня 2019 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. № 6).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини ОСОБА_1 до актового запису про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. № 7).
18.11.2019 р. на адресу Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради надійшло повідомлення від Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» про те, що 11.11.2019 р. ОСОБА_2 (без документів, що засвідчують особу) народила в пологовому відділенні лікарні дитину. Новонародженого хлопчика за станом здоров`я відправлено на лікування до Миколаївської обласної лікарні. Співмешканець породіллі перешкоджав госпіталізації вагітної до акушерського стаціонару, поводив себе неадекватно в день госпіталізації і в період перебування жінки в пологовому відділенні, вживав ненормативну лексику, порушував санітарно-епідеміологічний режим відділення (а. с. № 8).
Відповідно до листа Комунального закладу «Южноукраїнська міська лікарня» за № 2813/01-03 від 02.12.2019 р. під час четвертої вагітності ОСОБА_2 без документів звернулась до жіночої консультації на 23 тижні вагітності 21.08.2019 р., пояснивши пізню явку до жіночої консультації тим, що місті не проживала. За період нагляду по вагітності в жіночій консультації вона систематично не виконувала рекомендації лікарів, палила, вживала алкоголь. По медичним показникам щодо вагітності мала групу ризику вкрай високу. Неодноразово комісійно з нею проводились бесіди щодо лікування, дообстеження на ІІІ рівні, тобто в обласному перинатальному центрі. 01.10.2019 р. ОСОБА_2 в присутності працівників соціальної служби та поліції була госпіталізована до м. Миколаїв в пологове відділення при явній загрозі життю дитини. Перинатальний центр ОСОБА_2 самовільно залишила, лікування не закінчила, систематично обманювала лікарів жіночої консультації та працівників соціальної служби, що буде лікуватись, офіційно 7 усвідомлених відмов від лікування, не зважаючи на те, що була загроза життю дитини. В наслідок дитина народилася в КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» передчасно 11.11.2019 р. шляхом кесарського розтину вкрай тяжкому стані, вага 1 830 г, зріст 43 см (а. с. № 15).
За інформацією Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (листи № 1047/01-19 від 13.11.2019, №1072/01-19 від 21.11.2019) ОСОБА_2 перебуває на обліку в даному Центрі з 06.08.2019 р., вона проживає без реєстрації й належним чином оформленої оренди із співмешканцем ОСОБА_4 в приміщенні, яке належить особі з фізичними вадами без оформленої інвалідності ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Останні не працюють, схильні до жебракування, не мають можливості та фінансового ресурсу забезпечити комфортні умови для виховання до догляду за новонародженою дитиною. ОСОБА_4 схильний до агресивної поведінки, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, під час якого не контролює свою поведінку (може спати на вуличних лавках, погрожувати фізичною розправою, жбурляти каміння й палки в сторону установи, працівників тощо), чим створює реальну загрозу для життя дитини. Практичним психологом було проведено бесіду з породіллею в приміщенні пологового відділення КЗ «Южноукраїнська міська лікарня», жінці запропоновано після виписки новонародженої дитини з лікарні влаштування в обласний центр соціально-психологічної допомоги сім`ям з дітьми в м. Вознесенськ, але вона відмовилась від допомоги Центру, стверджувала, що здатна виховувати дитину самостійно, поведінку співмешканця пояснює травмою голови. З цією сім`єю проводилась роз`яснювальна робота, надавались рекомендації щодо покращення житлових умов й ведення здорового способу життя, але жодної рекомендації не виконано (а. с. № 10, 11).
28.11.2019 р. представником Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та представником Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області було провідано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 займають одну кімнату в квартирі, належній ОСОБА_5 , в квартирі брудно, багато сміття, розкидані речі, неприємний запах, все в занедбаному стані, є меблі, електроплита, пральна машина та інші предмети тривалого вжитку. Для виховання дитини наявний тільки дитячий візок, відсутні дитячі речі та дитяче харчування, засоби дитячої гігієни, не створено належних умов для проживання та виховання дитини. В даній квартирі часто збираються компанії, розпивають спиртні напої, неодноразово сусіди викликали поліцію. У ОСОБА_2 відсутні доходи для існування, за період перебування дитини на лікуванні в Миколаївській обласній дитячій лікарні вона жодного разу не відвідала сина та не забезпечувала матеріально лікування (а. с. № 14).
За інформацією Служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області (лист № 17-10/448 від 26.11.2019 р.). ОСОБА_2 рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, мати неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, малолітні діти були вилучені з сім`ї, у дітей було виявлено тілесну ушкодження та синці, які наніс їм співмешканець матері ОСОБА_4 , відносно останнього відкрито кримінальне провадження за насильство в сім`ї (а. с. № 13).
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за вчинення різних правопорушень (а. с. № 16, 17).
Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважаючи, що вищевказані обставини можуть призвести до тяжких наслідків для життя, стану здоров`я та розвитку маленької дитини - ОСОБА_1 , а також безвідповідальне ставлення та поведінка ОСОБА_2 під час вагітності та після пологів, зловживання нею та її співмешканцем алкоголем, створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст ст. 12, 18 Конвенції ООН «Про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Україною 27.02.1991, Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. принциповим положенням є те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу ( 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання (ч. 1 ст. 170, пункти 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України).
Згідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 18 Конвенції ООН «Про права дитини від 20.11.1989 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_1 . Виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області були прийняті рішення за № 365 від 11.12.2019 та за № 366 від 11.12.2019 про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 та влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення (а. с. № 24, 25).
З 20 грудня 2019 року малолітній ОСОБА_1 перебуває в КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» на повному державному забезпеченні, ОСОБА_2 у будинку дитини жодного разу не відвідувала сина, до закладу не телефонувала, про що свідчить лист КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» № 506-03-04 від 04.06.2020.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про відібрання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважає за доцільне відібрання дитини від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав з подальшим влаштуванням дитини до Миколаївського обласного будинку дитини (а. с. № 26-28).
Дослідивши матеріали справи, враховуючи правові позиції представника позивача, представника третьої особи, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_1 , не забезпечує йому належні та безпечні умови проживання та виховання, не цікавиться та не піклується про стан здоров`я ОСОБА_6 , не забезпечує йому необхідний медичний догляд, і таке розлучення дитини з матір`ю необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Виходячи з того, що суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню, то позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимоги: про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем не було сплачено судовий збір.
Згідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Отже, судовий збір за подання позовної заяви про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав не справляється.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то розмір судового збору за подання позову про стягнення аліментів становить 908 гривень (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнений, то відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 170, 180, 182 СК України, ст. ст. 3, 12, 18 Конвенції ООН «Про права дитини від 20.11.1989 р., ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 280, 430 ЦПК України, суд
Позовну заяву Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради, про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити в повному обсязі.
Відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, Україна, від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін