ЄУН № 335/6111/20
Провадження № 2/337/156/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року Концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Євтушенка О.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в розмірі 36 541,31 грн., а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В обґрунтування позову вказано про те, що, не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору, концерн здійснював та продовжує надавати за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є власниками квартири, склалися фактичні договірні відносини, проте відповідачі неналежним чином виконують зобов`язання з оплати наданих їм послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2020 року цивільну справу за вказаною позовною заявою постановлено передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Хортицького районного суду м. Запоріжжя відповідно до вимог ч.1 ст.27 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 ), в передбаченому ч.1 ст. 31 ЦПК України порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відкритті провадження за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) відмовлено у зв`язку зі смертю цього співвідповідача.

10 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, де частково заперечував проти задоволення заявлених вимог. Так він пояснював, що є лише одним із співвласників вказаного майна, але не був споживачем наданих позивачем послуг. Такі послуги споживали ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Крім того, наполягав на застосуванні строку позовної давності до частини із заявлених вимог.

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивача, та залучено ОСОБА_2 в якості співвідповідача до участі в справі.

06 серпня 2021 року позивач Концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Євтушенка О.В. подав уточнений позов, в якому за результатами розгляду просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в розмірі 36541,31 грн., а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

До судового засідання сторона позивача не з`явилась, однак 01.12.2020 року від представника позивача ОСОБА_4 надходило клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його присутності. Також вказав, що наполягає на застосуванні у справі позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала.

Таким чином, відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2015 року по липень 2019 року позивачем буди надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води)на загальну суму 43441,83 гривень.

За цей період здійснено оплату за надані послуги на загальну суму 241,48 гривень, та частково погашено заборгованість за рахунок державної допомоги (субсидії) в сумі 6659,04 гривень. Відповідно, залишок непогашеної заборгованості становить 36541,31 гривень.

У відповідності до п.5 ч.3 ст. 20 та п.5 ч.2 ст. 7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року та №2189-VIII від 09.11.2017 року відповідно (далі Закони України №1875-IV, №2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.10 ч.1 ст. 7 Закону України №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За змістом ч.1 ст. 9 Закону України №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Вирішуючи питання про стягнення наявної заборгованості, суд виходить з оцінки правової природи наданих послуг і взаємовідносин, що виникли між сторонами.

Так, власниками квартири адресою: АДРЕСА_1 були: ОСОБА_1 , як власник 1/2 частини квартири з 25.11.2012 року по цей час; ОСОБА_3 , як власник 1/3 частини квартири з 22.11.2006 року, та власник 1/2 частини квартири з 25.11.2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостей про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , до складу якої входить 1/2 частини квартири, суду надано не було.

Надані позивачем послуги з централізованого опалення, нерозривно пов`язані з об`єктом нерухомого майна квартирою, і є послугами, направленими також на утримання цього майна, а тому, на переконання суду, повинні бути відшкодовані власником цього майна. Оскільки єдиним власником, що був встановлений судом, є ОСОБА_1 , то він і повинен нести тягар утримання свого нерухомого майна.

Щодо послуг з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), то з урахуванням наявності в квартирі АДРЕСА_2 лічильників гарячої води, такі послуги були безпосередньо спожиті мешканцями квартири у вказаний період.

При цьому, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року у справі ЄУН №335/6692/19 Провадження №2/337/2394/2019 позов ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем першої черги спадкування задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 , однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті. В іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили після залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 постановою Запорізького апеляційного суду від 22 квітня 2020 року у справі ЄУН №335/6692/19 Провадження №22-ц/807/1116/20.

Крім того рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2020 року у справі ЄУН №337/1630/20 Провадження №2/337/1071/2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування, шляхом набуття ОСОБА_2 права на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги разом зі спадкоємцем тієї черги, яка закликається до спадкування, як спадкоємець другої черги, з ОСОБА_1 , який має право на спадкування, як брат, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 рідного брата ОСОБА_3 .

Це рішення також набрало законної сили після залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 постановою Запорізького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі ЄУН №337/1630/20 Провадження №22-ц/807/266/21.

За таких обставин, на переконання суду, ОСОБА_2 повинна відшкодувати позивачу фактично спожиті нею послуги з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Проте, як зазначено у позові, зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг належним чином не виконувались, у зв`язку з чим за період з березня 2015 року по липень 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 36541,31 гривень.

Водночас, відповідач ОСОБА_1 надав суду письмові заяви про застосування позовної давності.

У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність до вимог, сплата яких здійснюється щомісячними платежами, вираховується окремо щодо кожного з платежів.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Стороною позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом щодо частини позовних вимог (з березня 2015 року по липень 2017 року), чи наявність випадків переривання строку позовної давності. Підтвердження, здійснення платежів на загальну суму 241,48 гривень відповідачами, а також, що вони здійснені на погашення попередньої заборгованості (її визнання), а не на сплату поточних нарахувань, суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, але лише в межах строку загальної позовної давності з серпня 2017 року (з огляду на дату звернення до суду з позовом), і шляхом стягнення з власника квартири ОСОБА_1 вартості послуг з централізованого опалення, які дорівнюють 22785,63 гривень, а з відповідача ОСОБА_2 послуг з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), які становлять 1738,41 гривень.

Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем 2102 гривні судового збору, в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з них (62,36% і 4,76% відповідно).

Керуючись ст.ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути на користьконцерну «Міські теплові мережі» (код ; 69091, м.Запоріжжя, бульв. Гвардійський, буд. 137) заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за адресою: АДРЕСА_1 за період з серпня 2017 року по липень 2019 року:

з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ): 22785,63 гривень (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень шістдесят три копійки) за послуги з централізованого опалення; 1310,81 гривень (одну тисячу триста десять гривень вісімдесят одну копійку) судового збору;

з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) : 1738,41 гривень (одна тисяча сімсот тридцять вісім гривень сорок одну копійку) за послуги з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води); 100,06 гривень (сто гривень шість копійок) судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун