Справа № 550/845/21
Провадження № 2/550/239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

23 листопада 2021 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря судового засідання Байрачної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 550/845/21 (провадження №2/550/239/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.11.2020 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено електронний Кредитний договір "127811-М" (надалі - «Кредитний договір») з Додатковими угодами (автопролонгація) щодо продовження строку користування кредитом. Згідно умов Договору, відповідач ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 4000,00 грн зі строком повернення до 14.12.2020, зі сплатою відсотків в розмірі 0,63% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Надалі в період з 10.12.2020 по 31.01.2021 між сторонами було укладено 5 додаткових угод до Кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якими сторони щоразу продовжували строк користування кредитом, фіксували розмір стандартної процентної ставки за користування кредитом. На підставі Договору факторингу №, від 17.03.2021 ТОВ «Еквіфін Україна» відступило ТОВ «Фінфорс» право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідачем не виконано належним чином свої зобов`язання з повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 10884,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути на його користь вищевказану суму заборгованості за кредитом, понесений у справі судовий збір в сумі 2270,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн.

Ухвалою судді від 06.09.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив розглянути справу у його відсутність, заперечень проти винесення заочного рішення не надав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку згідно з вимогами ч.11 ст.128 ЦПК України. Правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Так, судом встановлено, що 15.11.2020 року між ТОВ «ЕквіфінУкраїна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено електронний Кредитний договір "127811-М" з Уодою (автопролонгація) до Кредитного договору від 15.11.2020 (а.с.51-58).

Згідно з пунктом 2.6.1. Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 4000.00 грн.

Відповідно до пункту 2.6.2. Кредитного договору строк кредиту з 15/11/2020 по 14/12/2020 включно.

Згідно п.2.6.4. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.63% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Еквіфін Україна» виконало свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором та надало йому кредит в сумі 4000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Позичальника (а.с.70-77).

10.12.2020 року відповідач уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» Додаткову угоду №1 до кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою відповідач продовжив строк користування кредитом з 15.12.2020 по 09.01.2021 (а.с.59-60).

08.01.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» Додаткову угоду №2 до кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою відповідач продовжив строк користування кредитом з 10.01.2021 по 19.01.2021 (а.с.61-62).

19.01.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» Додаткову угоду №3 до кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою відповідач продовжив строк користування кредитом з 20.01.2021 по 26.01.2021 (а.с.63-64).

25.01.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» Додаткову угоду №4 до кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою відповідач продовжив строк користування кредитом з 27.01.2021 по 31.01.2021 (а.с.65-66).

31.01.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» Додаткову угоду №5 до кредитного договору за допомогою ІТС Товариства, якою відповідач продовжив строк користування кредитом з 01.02.2021 по 10.02.2021 (а.с.67-68).

У встановлений термін відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а тому має заборгованість за користування кредито у сумі 108840,, грн., що складається із суми кредиту 4000,00 грн та процентів за користування кредитом 6884,00 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості ОСОБА_2 , наданим позивачем (а.с.69).

17.03.2021 між ТОВ «Еквіфін Україна» (Клієнт) та ТОВ «Фінфорс» (Фактор) укладено Договір факторингу №, згідно умов якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитними договорами, зокрема № 127811-М від 15.11.2020 (а.с.81-88)

Як вбачається з Витягу з реєстру прав грошових вимог від 17.03.2021 року (Додаток №1 до Договору факторингу) ТОВ «Еквіфін Україна» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за Кредитним договором "127811-М" від 15.11.2020 року на загальну суму 10884,00 грн (а.с.89).

Наразі заборгованість відповідача перед позивачем не погашена.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Еквіфін Україна» в електронній формі.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідокпередання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики, укладеним між нею та ТОВ «Еквіфін Україна» в установлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги від відповідача за договором факторингу, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість закредитним договором «127811-М» від 15.11.2020 станом на 17.03.2021, у розмірі 10884,00 грн, що включає: 4000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту та 6884,00 грн заборгованість за відсотками.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому стягненню з відповідача підлягає 2270,00 грн.

З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно наявного у справі платіжного доручення №933 від 24.06.2021 про оплату послуг адвоката, детального опису виконаних робіт від 01.06.2021, ордера та договору про надання правової допомоги, позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 5500,00 грн. (а.с.12, 92-95).

З урахуванням положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню вказані вище витрати в розмірі 5500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст.509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» 10884 (десять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 00 коп, з яких: 4000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 6884,00 грн нарахованих процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп витрат по оплаті судового збору та 5500 (п`ть тисяч п`ятсот) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (ідентифікаційний код 41717584, адреса: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 корпус «В»).

Представник позивача адвокат Шкребтієнко Олександр Ігорович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1703 від 05.07.2001, адреса м. Київ вул.. Кніжий Затон, 9 (літ.А).

Відповідач - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя Я. О. Ланна