Єдиний унікальний номер 219/9005/19
Номер провадження 22-ц/804/148/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року

м. Бахмут

справа № 219/9005/19

провадження № 22-ц/804/148/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

за участю секретаря Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про визнання заборгованості такою, що не підлягає стягненню, стягнення раніше сплачених коштів за ненадання послуг (суддя Погрібна Н.М.), ухваленого в приміщенні суду в місті Бахмут Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2019 року позивач звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» про зобов`язання провести перерахунок оплати за надані послуги, стягнення раніше сплачених коштів.

Позов мотивовано тим, що позивач проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.01.2018 р. по 01.02.2020р. в її будинку було відсутнє опалення, батареї були холодні та її квартира АДРЕСА_2 також належним чином не опалювалась, що спричинило їй значні побутові незручності. Однак за цей період відповідач ТОВ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» провів нарахування за нібито надані послуги у розмірі 19090 грн. 68 коп. Посадові особи відповідача, відмовили їй надати будь-які пояснення та зробити перерахунок, з приводу оплати послуг, які не надавались їй у цей період.

20.07.2020 року уточнив остаточно позовні вимоги, просила суд визнати заборгованість за споживання теплової енергії за період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 р. у розмірі 19090 грн. 68 коп. такою, що не підлягає стягненню, стягнути з ТОВ «Бахмут-Енергія» на її користь раніше сплачену нею суму за послуги з централізованого опалення з 01.01.2018 року по 01.02.2020 року в сумі 1654,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 року у сумі 15 645,82 грн. такою, що не підлягає стягненню.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Бахмут-Енергія» просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності скарг інших споживачів послуг за адресою АДРЕСА_3 щодо неналежного виконання послуг відповідачем у спірний період.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про надання послуг неналежної якості у період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року не відповідають фактичним обставинам справи, а що стосується актів-претензій наданих позивачем, то підприємством було зроблено відповідних перерахунок.

Позивач не зверталась до відповідача з проханням провести обслуговування її приладів опалення, технічний стан яких відповідачу невідомий, хоча ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладає обов`язок утримання приладів обліку саме на споживача послуг.

Показання свідків не є належними та допустимими доказами, оскільки містять оціночні судження щодо температурного режиму у квартирі ОСОБА_1 .

Також звертає увагу, що 01.05.2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги», яким врегульовано перехід на нові договірні відносини між виконавцями комунальних послуг та споживачами, проте станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, співвласниками будинку, в якому проживає позивач, не надано протоколів про обрану модель організації договірних відносин.

Також звертає увагу, що судом не взято до уваги період опалювального сезону у місті Бахмут Донецької області при вирішенні спору та не застосовано до спірних правовідносин Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Подача централізованого опалення до стояка в межах квартири ОСОБА_1 свідчить про виконання відповідачем послуг.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що у листопаді 2019 року, листопаді 2020 року представником відповідача у її квартирі було перевірено технічний стан приладів опалення, вони знаходяться у задовільному технічному стані. Послуги теплопостачання належним чином не надавалися, про свідчать її численні звернення як до відповідача так і до виконавчого комітету Бахмутської міської ради.

Фактично тепломагістралі було відремонтовано 26 листопада 2020 року, а тому сума у розмірі 19090 грн. за період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 р. була нарахована безпідставно, за послуги, які фактично не надавалися.

Просила оскаржуване рішення залишити без змін, та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 гривень.

Представник відповідача ТОВ «Бахмут-Енергія» Коваленко О.В. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити , рішення суду скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 . (а.с. 6-8)

З Акту претензії на надання послуг з централізованого теплопостачання (постачання теплової енергії) неналежної якості або їх відсутності від 26.12.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Бахмут-Енергія» щодо порушення температурного режиму в будинку за період 25.12.2018 року по 26.12.2018 року, у квартирі ОСОБА_1 температура + 14 °С. (а.с.8)

З заяви ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що з 26.10.2018 року у будинку по АДРЕСА_3 відсутня подача тепла, батареї холодні.(а.с.11)

Згідно заяви ОСОБА_1 , написаної на ім`я директора ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що ОСОБА_1 просить ТОВ «Бахмут-Енергія зробити перерахунок по теплопостачанню з 26.10.2018 року по 07.11.2018 року, у зв`язку

з тим, що у її квартирі холодні батареї, температура + 10 °С.(а.с.)

Згідно відповіді, наданої ОСОБА_1 , вбачається, що централізоване опалення до її будинок подається з 26.10.2018 року. У диспетчерську службу надійшло ряд заяв зі скаргами на якість опалення. 29.10.2018 року було проведено пуско-налагоджувальні роботи на системі центрального опалення. Спеціалістами служби ТОР ВСО 29.10.2018 року проведено роботи по налагодженню системи опалення у підвальному приміщенні. 01.11.2018 року у системі опалення сталася аварійна ситуація, яку необхідно було ліквідувати. Доступу до квартири АДРЕСА_5 , яка стала причиною аварії не було. Лише 05.11.2018 року були виконанні роботи по заміні ділянки стояка між поверхами. Опалення відновлено. Скарг не має. (а.с.40)

З відповіді ТОВ «Бахмут-Енергія», наданої ОСОБА_1 від 02.12.2018 року вбачається, що централізоване опалення постачається за графіком роботи котельні. До диспетчерської служби скарг на якість опалення будинку протягом грудня-січня місяця не надходило (а.с.63)

Згідно актів від 03.09.2019 року, 10.04.2019 року, 31.03.2019 року, 28.02.2019 року, 31.01.2019року, 31.12.2018 року, 21.12.2018 року, 30.11.2018 року, 31.10.2018 року, 16.04.2018 року, 26.02.2018 року, 20.02.2018року, 29.01.2018 року, 02.01.2018 року, 10.11.2017 року, 03.11.2017 року, було знято покази прибору теплової енергії за адресою АДРЕСА_3 (а.с.69-85).

З Акту претензії на надання послуг з централізованого теплопостачання (постачання теплової енергії) неналежної якості або їх відсутності від 02.12.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Бахмут-Енергія» щодо порушення температурного режиму в будинку за період з 01.12.2019 року по 02.12.2019 року щодо відхилень температурного режиму , у квартирі ОСОБА_1 зафіксовано температуру + 15 °С.(а.с.96)

Згідно Акту претензії на надання послуг з централізованого теплопостачання (постачання теплової енергії) неналежної якості або їх відсутності від 13.12.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Бахмут-Енергія» щодо порушення температурного режиму в будинку за період з 12.12.2019 року по 13.12.2019 року щодо відхилень температурного режиму, у квартирі ОСОБА_1 температура + 16 °С(а.с.97).

Згідно Акту претензії на надання послуг з централізованого теплопостачання (постачання теплової енергії) неналежної якості або їх відсутності від 18.12.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Бахмут-Енергія» щодо порушення температурного режиму в будинку за період відхилень з 17.12.2019 року по 18.12.2019 року, де у квартирі ОСОБА_1 температура + 16 °С(а.с.98).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ТОВ «Бахмут-Енергія» підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання заборгованості у розмірі 15645, 82 грн такою, що не підлягає стягненню, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено надання послуг неналежної якості у період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 року, що є підставою для звільнення від оплати, яка нарахована за цей час у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1-2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів встановлено частиною 2 статті 16 ЦК України.

При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. (частина 3 статті 16 ЦК України)

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом позивач ОСОБА_1 ,остаточно уточнивши позовні вимоги, просила визнати заборгованість за надані послуги за період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 року такою, що не підлягає стягненню та стягнути на її користь безпідставно сплачені кошти у сумі 1654,03 грн. (а.с. 124, 136).

Судом встановлено, що за період з 01.01.2018 року по 01.02.2020 року позивачу нараховано за послуги теплопостачання 15645,82 грн. Позивач ці кошти фактично не сплатила та ТОВ «Бахмут-Енергія» питання про їх стягнення у примусовому порядку з позивача також не порушувало.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Представник відповідача ТОВ «Бахмут-Енергія» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Отже, оскільки факт нарахування заборгованості не створює для позивача будь-яких обов`язків, позов про визнання заборгованості такою, що не підлягає сплаті не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тобто, за відсутності спору про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, незгода з діями ТОВ «Бахмут-Енргія» по нарахуванню заборгованості за період з 01.01.2018 по 01.02.2020 року у розмірі 15645,82 гривні, є різновидом претензії, а позов про визнання заборгованості такою, що не підлягає сплаті в даному випадку є передчасним, оскільки права позивача ОСОБА_1 не порушено.

Вимоги позивача ОСОБА_1 , викладені у відзиві, щодо стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 гривень, апеляційним судом не приймаються та не розглядаються, оскільки їх не було заявлено у позові, а відповідно до частини 6 статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, оскаржуване рішення в іншій частині слід залишити без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частини 1, 2, 6 цієї статті передбачають, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу відповідача, апеляційний суд, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України та того, що позивач звільнений від сплати судового збору як споживач, з урахуванням ставок судового збору, передбачених статтею 4 Закону України «Про судовий збір», сплаченого судового збору відповідачем у розмірі 1536, 80 гривень, вважає за необхідне компенсувати відповідачу витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1536, 80 грн за рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про визнання заборгованості такою, що не підлягає стягненню скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про визнання заборгованості такою, що не підлягає стягненню відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Компенсувати ТОВ «Бахмут-Енергія» за рахунок Держави судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

О.О. Тимченко

Повний текст судового рішення складено 21.01.2021 року Я.В.Хейло