328/138/21
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області (орган опіки та піклування), про визначення місця проживання дитини,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , зазначивши в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області (орган опіки та піклування), про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, суд може захистити лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, а відсутність такого порушення унеможливлює існування цивільного спору, що є підставою для відмови у позові.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така правова позиція підтверджується роз`ясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 зазначив, що позовна заява повинна відповідати вимогам ЦПК України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 року по справі №200/952/18 визначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло».

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Тому, необхідною умовою до подачі позову до суду є звернення позивача до органу опіки та піклування за місцем свого проживання з метою здійснення обстеження його житлово-побутових умов, за результатами якого органом опіки та піклування за місцем проживання позивача складається акт обстеження умов проживання. В подальшому, зазначений акт обстеження умов проживання передається позивачем до служби у справах дітей за місцем проживання дитини.

Позивачем до позову надані акти обстеження умов його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від 22.08.2018р.,03.08.2019р. та 23.09.2020р., а також витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту дітей Токмацької районної державної адміністрації від 22.11.2019 за №13, відповідно до якого зазначеною комісією вирішено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 з метою визначення місця проживання дитини рекомендовано звернутися до суду.

В той же час, враховуючи обстеження уповноваженим органом умов проживання позивача 23 вересня 2020 року, вирішення судом спору про місце проживання дитини має відбуватися з урахуванням висновку про визначення місця проживання дитини, складеного уповноваженим органом за місцем проживання дитини на підставі наданого позивачем вищезазначеного акту обстеження умов проживання від 23.09.2020.

Однак позивачем доказів надання акту обстеження його умов проживання від 23.09.2020 до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, висновку служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини та прийнятого на підставі вищевказаних документів рішення органу опіки та піклування щодо місця проживання дитини не надано.

Звертається увага позивача, на те, що у разі неможливості одержати докази самостійно позивач повинен до позовної заяви додати клопотання про їх витребування, що передбачено частиною третьою статті 177 ЦПК України.

Докази подаються позивачем, відповідно до вимог ч.2 ст. 83 ЦПК України разом з позовною заявою, а якщо доказ не може бути поданий разом з позовною заявою з об`єктивних причин, позивач за ч.4 ст. 83 ЦПК України зобов`язаний про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Крім того, відповідно до ст.183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище,ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3)номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Тобто, клопотання про витребування доказів це заява з процесуальних питань. Виходячи з положень ст. 83, 182, 183 ЦПК України таке клопотання подається в письмовій формі, тобто окремим документом, яке не є складовою частиною позовної заяви та повинне відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України з особливостями, зазначеними у ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Тому зазначення в прохальній частині позовної заяви клопотання позивача зобов`язати Токмацьку районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування надати суду письмовий висновок про можливість визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , яке є позовною вимогою, є процесуально недопустимим та повинно бути оформлено окремим процесуальним документом у відповідності з вимогами ЦПК України.

Крім того, позивачем у прохальній частині позовної заяви ставиться вимога про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи; у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити; заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі; в ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Тому, у разі необхідності, позивачу слід подати заяву про виклик свідка (свідків) у відповідності до вимог ст.ст.91,182,183 ЦПК України, яка має бути оформлена окремою заявою. Це стосується і заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, такими заявами (клопотаннями) не вважаються та не можуть бути розглянуті судом.

Відтак, позивачу необхідно визначитись із змістом позовних вимог.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України: у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть брати участь треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача або відповідача (ст.53 ЦПК України).

Позивачем в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вказана Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області (орган опіки та піклування), однак в позовній заяві не вказано на стороні позивача чи відповідача вона виступає у справі.

Також вважаю за потрібне звернути увагу позивача на те, що згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області () з 15.01.2021 року перебуває у стані припинення, головою комісії з припинення або ліквідатором вказано ОСОБА_5 .

Щодо виконання вимог, встановлених статтями 175-177 ЦПК України.

Позивачу ОСОБА_1 зауважується, що у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити не тільки виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а і зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, частиною 5 статті 177ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем не виконані вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в частині зобов`язання зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивач ОСОБА_1 не зазначає докази наступним обставинам, на які посилається у позовній заяві та до яких відносяться:

- «фізичний та моральний супротив старшого сина відповідачки - ОСОБА_6 », що змусили позивача виїхати на проживання до своїх батьків у м. Нововолинськ Волинської області;

- надання відповідачці ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 , в тому числі, готівкові кошти, одяг та взуття для сина (при наявності заборгованості по аліментах, що підтверджується наданою позивачем довідкою Нововолинського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) від 20.10.2020).

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, відповідно до ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Унесення в підписаний документ будь-яких виправлень або доповнень не допускається; у виняткових випадках внесені виправлення чи доповнення мають бути засвідчені особою, що підписала цей документ.

Позивачем до позовної заяви долучена характеристика від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_1 , видана Нововолинським відділенням поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у волинській області, яка містить виправлення, що не засвідчені у встановленому порядку.

В той же час, унесення в підписаний документ будь-яких виправлень або доповнень не допускається; у виняткових випадках внесені виправлення чи доповнення мають бути засвідчені особою, що підписала цей документ.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.).

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 2223, від 28 березня 2006 року) встановлено також, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та має на меті забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

При усуненні цих недоліків позивач має враховувати вимоги статей 83, 177 ЦПК України, відповідно до яких позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175,177цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 83,95,175,177,185 ЦПК України, -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області (орган опіки та піклування), про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк сім днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду: надати до матеріалів позовної заяви висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, у відповідності до ст. 19 СК України або зазначити об`єктивні причини неможливості подання такого висновку; зазначити на стороні позивача чи відповідача виступає третя особа; зазначити докази обставинам, на які посилається у позовній заяві.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: