Справа № 756/3162/21
Провадження № 2/756/3575/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судових засідань - Тагієва Р.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна, про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна, про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополі, що встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2013 року належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на цю квартиру, спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках були ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , після смерті якої її сину ОСОБА_2 , перейшло право на прийняття спадщини на 1/2 частину вищевказаної квартири на підставі ст.ст.1261, 1276 ЦК України. 11.06.2018 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса київського міського округу Прокудіної Л.Д. із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач зазначає, що категорично не погоджується, оскільки останні роки життя ОСОБА_4 , вона доглядала за хворою матір`ю, ні сестра ОСОБА_5 , ні її чоловік не допомогали. Крім того, оскільки позивач постійно проживала разом з матір`ю та не заявила заяву про відмову від спадщини то фактично прийняла спадщину.З огляду на це, позивач просить усунути ОСОБА_2 , до якого перейшло право померлої матері, ОСОБА_5 , на прийняття спадщини від спадкування на 1/2 частину спадкової квартири після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. належним чином завірену копію спадкової справи № 77/2018 (номер у спадковому реєстрі - 62546386), щодо спадкового майна померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

11.05.2021 на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. надійшли завірені копії спадкової справи № 77/2018 (номер у спадковому реєстрі - 62546386), щодо спадкового майна померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 18.05.2021 серед іншого було продовжено строк підготовчого провадження у справі №756/3162/21 строком на 30 (тридцять) днів.

28.07.2021 на адресу суду від представника відповідача разом із заявою, надійшли письмові пояснення по справі, в яких зокрема, зазначено, позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому на думку відповідача, не можуть бути задоволені судом. Позивачем не надано доказів про те, що відповідач, маючи на меті отримати спадкове майно, умисно перешкоджав позивачу його отримати. Крім того, зазначив, що позивач вже зверталась до Оболонського районного суду м. Києва із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де відповідачем вказано ОСОБА_2 , та, в задоволенні якого 09.09.2020 у справі №767/957/18 було відмовлено, Київським апеляційним судом від 03.03.2021 року залишено без змін. Вищезазначеним рішенням встановлено, що позивач не проживала постійно на момент смерті зі спадкодавцем. Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві самостійно зазначено причину пропуску на звернення із заявою про прийняття спадщини, а саме те, що спадкоємець на час смерті проживала у м. Севастополі, однак об`єктивних та незалежних від неї причин для подання нею заяви про прийняття спадщини не вказала.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.07.2021 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна, про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно було закрито, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, при цьому, 03.11.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутність позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явивсь, проте, 03.11.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представників , проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день судового засідання була повідомлена належним чином.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.206 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 12.02.1974 року міським відділом РАЦС м. Севастополя та свідоцтва про шлюб, виданого 06 вересня 2007 року, Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9 ).

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого 09.08.1977 міським відділом РАЦС м. Севастополя , ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

З довідки про смерть №1072 від 10.09.2017 року та свідоцтва про смерть виданого 10 вересня 2016 року, відділом ЗАГСУ Ленінського району м.Севастополя видно, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь у віці 82 роки (а.с.38-39).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 грудня 2017 року встановлено факт смерті ОСОБА_4 ,яка на момент смерті була зареєстрованою та проживала за адресою: АДРЕСА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна у віці 82 років, причина смерті гемоперикард, гострий трансмуральний інфаркт нижньої стінки міокарду з розривом.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 2013 року належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.47).

Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги права на спадкування за законом в рівних частках були ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Судом досліджено матеріали спадкової справи, №62546386, яка заведена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за заявою ОСОБА_7 від 11.06.2018, який діє в інтересах за довіреністю ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_5 (а.с. 31-50).

У матеріалах даної спадкової справи міститься довідка про порушення нотаріусом Московської міської нотаріальної контори Соловьевим І.О. спадкової справи №1/2017 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки №244 від 23 травня 2018 року спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є: за заповітом - ОСОБА_3 ; за законом та заповітом- ОСОБА_5 , за законом- ОСОБА_1 (а.с.49).

Спадкоємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.37).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 2018 року. Виданого нотаріусом м.Москви спадкоємцем майна, яке за життя належало ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є її син ОСОБА_2 (а.с.50).

Однак, позивач вважає, що ОСОБА_2 , до якого перейшло право померлої матері ОСОБА_5 на прийняття спадщини від спадкування на 1/2 частину спадкової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не може успадкувати вказане майно, оскільки її сестра ОСОБА_5 ухилялася від піклування та утримання ОСОБА_4 , яка потребувала постійного стороннього догляду.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина перша статті 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Приписами ч.5 ст.1224 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові як на підставу його пред`явлення, передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту указаної норми закону та відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

У своїй постанові від 26 квітня 2021 року у справі № 569/12523/16-ц Верховний Суд зазначив, що у справах про усунення від права на спадкування, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд має встановити сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Безпорадний стан - це стан особи при якому в зв`язку з літнім віком, тяжким захворюванням або каліцтвом особою не може фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та турботи.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в ухвалі суду від 15 травня 2017 року у справі № 440/48/16-ц.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 209/4512/14-ц).

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 521/20849/16, від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц, від 29 квітня 2020 року у справі № 520/5083/16-ц.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позивач, не надав суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_5 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_4 , а також доказів того, що ОСОБА_4 не могла сама собі забезпечити умови життя, потребувала постійного стороннього догляду, допомоги та піклування. Посилання сторони позивача носять характер припущень, сам по собі факт того, що ОСОБА_4 була особою похилого віку та хворіла, не свідчить про те, що вона перебувала у безпорадному стані.

Враховуючи викладене вище, підстав для усунення відповідача від права на спадкування, у суду немає, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги щодо визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 є похідними від усунення від спадкування, тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.09.2020 року у справі №756/958/18 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє батько ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.03.2021 рішення Оболонського районного суду м.Києва від 09.09.2020 року у справі №756/958/18 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, стороною позивача в ході розгляду справи не доведено факт наявність підстав для визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_6 ), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна (адреса місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 1, оф. 2), про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 12.11.2021 року.

Відомості про сторін:

1. Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

2. Відповідач: ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_6 ).

3. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна (адреса місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 1, оф. 2).

Суддя М.М. Ткач