Справа № 464/3437/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/2177/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення страхового відшкодування, та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", третя особа ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 76 434 грн 31 коп. страхового відшкодування за договором добровільного комплесного страхування на транспорті № 014034/4055/0000075 від 27 грудня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 27 грудня 2017 року між ним та ПАТ ''Страхова компанія ''УНІКА'' було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014034/4055/0000075, з встановленою страховою сумую в розмірі 1 169 300 грн. За вказаним договором, об`єктом страхування є транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Sport», 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . 15.10.2018 поблизу населеного пункту Княжий міст Мостиського району Львівської області настав страховий випадок (дорожньо-транспортна пригода), внаслідок чого автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження. Однак, у виплаті страхового відшкодування йому було безпідставно відмовлено, з посиланням на висновок № 5824 транспортно - трасологічного дослідження, що складений 04.12.2018 експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, яким установлено, що нібито комплекс пошкоджень на згаданому автомобілі, з технічної точки зору, не міг утворитись в місці і при обставинах, викладених в його поясненнях і зафіксованих в наданих страхових матеріалах, тобто, при контактуванні даного автомобіля із земляним насипом висотою до 0,4 м. Не погоджуючись із вказаним висновком, оскільки такий складено без огляду застрахованого автомобіля, за його зверненням від 01.03.2019 Львівським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром МВС України проведено експертне дослідження щодо встановлення механізму отриманих транспортним засобом технічних пошкоджень, за наслідками якого судові експерти прийшли до висновку про те, що наявні технічні пошкодження правої частини переднього бампера автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , могли утворитися за обставин, вказаних водієм ОСОБА_1 . Таким чином, вважає, що у страховика не було підстави для відмови йому у виплаті страхового відшкодування, яке згідно розрахунків становить 76 434 грн 31 коп. 24.04.2019 він листом звернувся до відповідача із проханням повторно розглянути його заяву про виплату страхового відшкодування, проте таке залишилось без виконання. У зв`язку з наведеним, просив позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 заявив самостійні вимоги на предмет спору, звернувшись до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства ''Страхова компанія ''УНІКА'' на його користь майнову шкоду в розмірі 76 434 грн 31 коп. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до договору купівлі - продажу транспортного засобу, укладеного між ним та ОСОБА_1 , набув право власності на транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Sport», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.03.2019, після реєстрації реєстраційний номер автомобіля - НОМЕР_3 . На момент укладення згаданого договору купівлі-продажу, автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» мав технічні пошкодження. Зі слів попереднього власника ОСОБА_1 , такі пошкодження відбулися внаслідок ДТП та з цього приводу ним вживаються заходи щодо отримання суми страхового відшкодування, яку він за усною домовленістю зобов`язується спрямувати на ремонт придбаного ним автомобіля. Оскільки, на даний час він є власником об`єкта страхування транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , вважає, що набув право вимоги до страхової компанії про відшкодування шкоди заподіяної належному йому транспортному засобу.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (місце знаходження - м. Київ, вул. Саксаганського, 70-а, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування за договором добровільного комплесного страхування на транспорті № 014034/4055/0000075 від 27 грудня 2017 року в розмірі 76 434 грн 31 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (місце знаходження - м. Київ, вул. Саксаганського, 70-а, ) на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", третя особа ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА".

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що висновок ЛНДІСЕ було виконано судовим експертом в ході виконання службових обов`язків в державній спеціалізованій експертній установі, та ніким не визнано недійсним чи скасованим, неповним, незрозумілим тощо. А також, обставини не довіряти вказаному висновку та показам судового експерта в ході судового розгляду судом не встановлено. Зазначає, що висновок узгоджується з матеріалами справи, відповідає меті доказування та є належним та допустимим доказом#у справі. Вважає, що відповідач надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які посилався як на підставу своїх заперечень проти задоволення позову. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Судом установлено, що 27.12.2017 між ПАТ «СК «УНІКА» та позивачем було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014034/4055/0000075, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , з встановленою страховою сумою в розмірі 1 169 300 грн.

Умовами укладеного між сторонами договору (п.11.1) визначено підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, у т. ч. підставою невиплати страхового відшкодування визначено подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку ( п.11.1.3).

Як вбачається із змісту заяви про подію, що має ознаки страхового випадку № 00275824, позивачем 15.10.2018 було повідомлено страхову компанію про подію, яка відбулася 15.10.2018 за адресою Львівська область, Мостиський район, база відпочинку «Княжий міст», а також повідомлено обставини події, де останній зазначив, що рухаючись по польовій дорозі на базу відпочинку, правою стороною автомобіля здійснив наїзд на сторонній предмет, внаслідок чого його автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження.

Відповідно до п.6.2.4 умов укладеного між сторонами договору та ст. 25 ЗУ «Про страхування» страховою компанією «Уніка» було направлено запит до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, про необхідність проведення інженерно-транспортного дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень водія щодо пригоди та отримання заявлених пошкоджень.

Висновком транспортно - трасологічного експертного дослідження № 5824 від 04.12.2018 встановлено, що комплекс пошкоджень на автомобілі Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 утворений внаслідок контактування автомобіля з достатньо масивним твердим предметом, виступаючі, слідоутворюючі частини якого були розташовані в нижній та середній частинах розташування слідосприймаючих деталей правої сторони передньої частини автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 , на висоті до 0,85 м. Комплекс пошкоджень на автомобілі Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 , з технічної точки зору, не міг утворитись в місці і при обставинах, викладених в поясненнях водія ОСОБА_1 і зафіксованих в наданих страхових матеріалах, тобто, при контактуванні даного автомобіля із земляним насипом висотою до 0,4 м. Вказаний висновок підтримав експерт ОСОБА_3 , який зазначив, що дійсно ним проводилось вказане дослідження, при цьому, фактичний огляд транспортного засобу ним не проводився, а вивчались пошкодження по фотознімках пошкодженого транспортного засобу, фотознімки місця події, а також схема ДТП із адміністративної справи.

Позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з підстав передбачених подання страхувальником (позивачем) неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що встановлено висновком транспортно - трасологічного експертного дослідження № 5824 від 04.12.2018.

Однак, згідно висновку експертного дослідження №1/4 від 27.03.2019 експертами зроблено висновок про те, що механізм утворення наявних на автомобілі Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджень був наступний: перша фаза утворення пошкоджень через прикладання зовнішнього зусилля до нижньої правої частини переднього бампера, відбулось його зміщення (переміщення) разом із підкрильником правого колеса, який у свою чергу конструктивно з`єднаний з бампером, в напрямку спереду до заду автомобіля ; друга фаза утворення пошкоджень внаслідок притискання (затискання) бампера разом із підкрильником, до переднього правого колеса, яке знаходилось в обертовому русі вперед, останнє створило на бампер із підкрильником додаткове зусилля, яке діяло в напрямку зверху до низу, та в подальшому могло спричинити розлами у місцях з найменшою міцністю та призвести до руйнування. Наявні технічні пошкодження правої частини переднього бампера автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 могли утворитись за обставин, вказаних водієм ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні судові експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали вказаний висновок та ствердили, що ними було оглянуто транспортний засіб та його пошкодження, фотознімки з місця події, копії матеріалів ДТП.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Ч.6 ст.106 ЦПК України визначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що, як вбачається із обох висновків експертного дослідження, у таких не зазначено, що експерти були обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що обидва висновки підготовлено для подання до суду. Зазначена обставина свідчить про недопустимість таких доказів та позбавляє суд можливості приймати вказані висновки до уваги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, експерт зобов`язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз`яснити його.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 у випадку, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Таким чином, можливість проведення дослідження за фотознімками без натурного огляду об`єкта дослідження пов`язана з наявністю певних умов та можлива лише у випадку відсутності об`єктивної можливості для доступу до цього об`єкта.

Будь-яких причин, які б унеможливили, перешкоджали чи утруднили доступ спеціалісту для огляду пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «СК «АХА Страхування» суду не навело.

З огляду на викладене суд першої інстанції правомірно вважав висновок транспортно - трасологічного експертного дослідження № 5824 від 04.12.2018 неналежним та недопустимим доказом у справі.

Крім цього, факт пошкодження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що мала місце 15.10.2018, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.10.2018, яким зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, постановою про накладення адміністративного стягнення(а.с. 69, 70).

Пунктом 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до рахунку № НОМЕР_5 від 03.04.2019 ТзОВ «Ніко-Захід» та рахунку № 00260 від 03.04.2019 ФОП ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 становить 76 434, 31 грн.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачу безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, натомість, позивачем доведено факт настання страхового випадку та розмір витрат на усунення пошкоджень, який не виходить за межі встановленої договором страхової суми, у зв`язку з чим із відповідача в користь позивача слід стягнути страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 014034/4055/0000075 від 27 грудня 2017 року в розмірі 76 434 грн 31 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 червня 2020 року залишити беззмін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 21.01.2021

Головуючий

Судді