ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22ск/803/1/21 Справа № 803/135/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

11 січня 2021 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 січня 2019 року в розмірі 2 650 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року звернулась з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний".

У заяві зазначала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер.

Наполягала на тому, що її чоловік ОСОБА_3 жодних грошових коштів не отримував, договір позики не підписував, позивач повністю сфальсифікувала і договір позики і позов, навмисно зазначала невірну адресу проживання боржника, для позбавлення його права на судовий захист. Вказувала, що у договорі позики та рішенні суду відсутні відомості стосовно юридичної освіти судді Єнчева Ф.І.

Положеннями ст.23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами, як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частина друга даної норми містить виключення щодо розгляду судових справ з приводу оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, які розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

У зв`язку із зазначеним, подана ОСОБА_1 заява підлягає розгляду Дніпровським апеляційним судом, як судом першої інстанції у порядку, встановленому Розділом VIII ЦПК України.

У задоволенні клопотання про витребування доказів стосовно освіти третейського судді Єнчеваа Ф.І., яке було подане під час судового засідання 11 січня 2021 року, слід відмовити.

Вивчивши підстави та мотиви поданої заяви, а також дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 заява про скасування рішення третейського суду не підлягає задоволенню судом, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що 02 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 січня 2019 року в розмірі 2 650 000 грн.

Розділом VII ЦПК України регламентований порядок здійснення провадження у справах про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Положеннями ч.2 ст.454 ЦПК України встановлено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Визначені п.5 ч.2 ст.458 ЦПК України підстави для скасування судом рішення третейського суду поширюють свою дію на тих осіб, які не входили до складу учасників третейського розгляду, тобто не були залучені до участі у справі, а третейський суд своїм рішенням вирішив питання про їх права та обов`язки.

Частиною 3 ст.457 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.1 ст.458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1)справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2)рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3)третейську угоду визнано судом недійсною; 4)склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5)третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Як визначено ст.34 Закону України «Про третейські суди», учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.39 Закону України «Про третейській суди», третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов`язковою.

Так статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік справ, які не можуть розглядатися третейськими судами. Виходячи зі змісту вказаної статті, справа, по якій прийнято оскаржуване рішення Третейського суду, не відноситься до тих, які не підвідомчі третейському суду.

Судом було витребовано та оглянуто оригінал третейської справи №20/12/2019.

З третейської справи вбачається, що 18 січня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики.

За договором позики від 18 січня 2019 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму позики у розмірі 2 650 000 грн., зі встановленим строком повернення 19 липня 2019 року (п.2.1., 4.1 договору позики).

ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики виконала, надавши відповідачу суму позики в розмірі 2 650 000 грн., про що ОСОБА_3 складено розписку від 18 січня 2019 року.

12 серпня 2019 року ОСОБА_2 було направлено ОСОБА_3 письмову вимогу про сплату боргу за договором позики, яку відповідач отримав відповідно до відмітки на вимозі.

19 серпня 2019 року ОСОБА_3 надано ОСОБА_2 повідомлення про неможливість сплатити боргу, відмітка про отримання повідомлення зазначена на повідомлені.

Пункт 7 договору позики від 18 січня 2019 року містить третейську угоду, відповідно до якої сторони домовилися, що при неможливості вирішення відповідного спору між сторонами шляхом переговорів, він підлягає розгляду в Постійно діючому третейському суді "Південно-східний Міжрегіональний", з обранням третейським суддею Єнчева Ф.І.

Виходячи зі змісту третейської угоди та рішення Третейського суду, оскаржуване рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою та ним не вирішено питань, що виходять за її межі.

З матеріалів справи не вбачається, що третейська угода визнана судом недійсною і ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження цього.

Таким чином рішення Третейського суду не може бути скасовано з цієї підстави.

Виходячи зі змісту статей 16-19 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду, формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення сформований в порядку, визначеному регламентом третейського суду і відповідає вимогам ст.ст.16-19 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно ч.3 ст.16 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний і персональний склад третейського суду визначається за Правилами, і встановленими регламентом третейського суду.

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Відповідно до Регламенту Постійно діючого третейського суду "Південно-Східний Міжрегіональний" одноособовий третейський суддя Єнчев Ф.І. становить склад Третейського суду у даній справі.

Таким чином, склад Третейського суду був сформований у відповідності із вимогами Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійно діючого третейського суду "Південно-Східний Міжрегіональний".

З списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду "Південно-Східний Міжрегіональний" Єнчев Ф.І. має вищу юридичну освіту.

Таким чином доводи заяви ОСОБА_1 в частині відсутності відомостей стосовно освіти суддів і рішення суду чи договорі позики відхиляються.

Оскаржуваним рішенням не було вирішено питань про права та обов`язки осіб, які не брали участі в справі.

Доводи заяви по суті спору (стосовно не отримання померлим ОСОБА_3 грошових коштів, не підписання договору позики) не можуть бути підставою для скасування рішення третейського суду, оскільки їх перелік є вичерпний та передбачений ст.458 ЦПК України.

Посилання заяви ОСОБА_1 що відповідач був позбавлений права на справедливий суд, оскільки невірно зазначено адресу його проживання, між тим з тексту оскаржуваного рішення третейського суду від 20 грудня 2019 року вбачається, що під час прийняття рішення були присутні позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні заяви, судові витрати понесені заявником, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.23,454,458 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-східний Міжрегіональний" від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: Демченко Е.Л.