Ухвала

15 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 532/234/21

провадження № 61-17256ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області

від 14 червня 2021 року у складі судді Назарьової Л. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі -

АТ «Полтавагаз») про захист прав споживача.

Позовні вимоги мотивувала посилаючись на те, що вона є споживачем природного газу та отримує відповідні послуги за адресою:

АДРЕСА_1 . У жовтні 2016 року представниками АТ «Полтавагаз» встановлено у ОСОБА_1 лічильник газу типу «Elster» BK-G-4 заводський номер 10675345, який введено в експлуатацію та опломбовано.

У квітні 2018 року, у зв`язку із підозрою на нештатну роботу зазначеного лічильника, працівники відповідача його демонтували, про що склали відповідний акт.

12 вересня 2018 року відповідачем складено акт про порушення № 11428, в якому зазначено про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу типу

«Elster» BK-G-4 заводський номер 10675345. Комісією з розгляду актів АТ «Полтавагаз» задоволено зазначений акт про порушення та складено акт-розрахунок № 41/18/7, згідно з вартість не облікованого об`єму газу становить

33 494,92 грн.

Посилаючись на те, що рішення АТ «Полтавагаз» про задоволення акту про порушення № 11428 є безпідставним, оскільки пломби на лічильнику газу є цілісними, споживач не має доступу до конструкції лічильника газу без порушення герметичності лічильника та цілісності пломб, а тому вона не може здійснити будь-яке втручання у внутрішню конструкцію лічильника після опломбування, позивач просила визнати недійсним та скасувати рішення ПАТ «Полтавагаз» у частині задоволення акту про порушення від 12 вересня 2018 року № 11428 щодо побутового споживача ОСОБА_1 та донарахування їй об`єму природного газу в обсязі 3 601,73 кубічних метрів вартістю 33 494,92 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 червня

2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 22 вересня 2021 року, позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» в частині задоволення акту про порушення № 11428 від 12 вересня 2018 року щодо побутового споживача ОСОБА_1 та донараховано останній об`єм природного газу в обсязі 3 601,73 кубічних метрів в сумі 33 494,92 грн, оформлене протоколом № 41/18 від 25 вересня 2018 року комісії ПАТ по постачанню та газифікації «Полтавагаз» з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) та актом- розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості № 41/18/17 від 25 вересня 2018 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу споживачеві здійснюється у разі доведеності факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку газу не обліковується або обліковується некоректно. Відповідач не довів вчинення ОСОБА_1 несанкціонованого втручання в роботу лічильника і наявність усіх складових несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. Проведеним експертним дослідженням не встановлено факту втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки. Невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 3336-96, сама по собі не свідчить про порушення споживачем порядку експлуатації комерційного вузла обліку та не може бути підставою для покладення відповідальності на споживача.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Полтавагаз» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 22 вересня 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має для АТ «Полтавагаз» виняткове значення.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним та скасування рішення ПАТ «Полтавагаз» про задоволення акту про порушення та стягнення вартості донарахованого об`єму природного у сумі 33 494,92 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для заявника

Перевіряючи посилання заявника на те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має виняткове значення для заявника, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржувані судові рішення суперечать усталеній судовій практиці, зокрема висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 24 вересня 2018 року у справі № 216/1997/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 321/1287/18 та від 23 липня 2021 року у справі № 542/190/20

є необгрунтованими, оскільки фактично зводяться до незгоди заявника із оцінкою судами доказів наданих сторонами на підтвердження встановлення факту несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу).

З урахуванням наведеного, питання встановлення обставин, які не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні та оцінка доказів, не є

питанням права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому безпідставними є посилання заявника на те, що оскаржувані судові рішення суперечать усталеній судовій практиці.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не обґрунтував наявність виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживача, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак