ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2021 року

м. Харків

справа №643/16569/20

провадження №22-ц/818/1046/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Довготько Т.М., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, відкрити провадження за заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що заява не містить спору про право, встановлення факту, про який просить заявник, є безспірним.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як на підставу вказаної заяви, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на те, що заявниця ОСОБА_1 в період з 12.04.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю по день смерті останньої -ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Доглядала за хворою ОСОБА_3 , яка декілька останніх років мала дуже слабке здоров`я та потребувала постійного стороннього догляду. У зазначений період з 12.04.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 спільного проживання вони мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Метою встановлення факту проживання однією сім`єю є подальше звернення заявниці до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення права на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотаріальному порядку на підставі ст. 1264 ЦК України. Заявник зазначає, що встановлення судом вказаного факту, що має юридичне значення ніяким чином не впливає та не може вплинути на права та обов`язки інших осіб, що виключає спір про право між ними.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Матеріали справи свідчать про те, що заявник не є родичем померлої ОСОБА_3 , не є її спадкоємцем за заповітом. Оскільки факт її проживання разом із спадкодавцем наразі не встановлений, не є спадкоємцем за законом.

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк ОСОБА_1 не зверталась.

Натомість у Харківської міської ради виникло право на звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, оскільки з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,пройшло більше року.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність спору про право відповідає вимогам закону.

Посилання апелянта на те, що встановлення судом факту, що має юридичне значення ніяким чином не впливає та не може вплинути на права та обов`язки інших осіб спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук