провадження №2/619/203/21
Рішення
іменем України
20 січня 2021 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
ім`я (найменування) сторін:
відповідач: ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Костіної І.Г. надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач позовні вимоги не визнає повністю. У обґрунтування візиву посилається на те, що будь-які намагання відповідача додатково допомогти дітям нівелюються поведінкою позивача, яка, зокрема, умисно перешкоджає спілкуванню дітей з батьком незважаючи на те, що розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області №103 від 24.03.2020 зобов`язано визначити ОСОБА_2 дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітніми дітьми, натомість, позивача цікавить лише грошовий еквівалент допомоги, а не власне допомога. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку додаткових витрат, копій товарних чеків, товарних накладних, фіскальних чеків та роздруківок з відкритих Інтернет-ресурсів вбачається, що наведені у переліку товари не можуть бути віднесені до додаткових витрат на дітей згідно із положенням ст. 185 СК України, оскільки є товарами побутової хімії, продовольчими товарами (їжа), одягом, витратами на транспорт, предметами канцелярії, іграшками та витратами на розваги, які імовірно і придбавалися позивачкою але на побутові потреби всієї родини. Зазначені витрати не викликані особливими обставинами, а відносяться до загального розвитку дитини, і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Зумовленість їх придбання призначеннями лікаря не доведена позивачем, на медичні препарати придбані в аптеках (згідно копій чеків) відсутні рекомендації лікарів чи призначення лікарем цих ліків дітям, тому вважає, що такі ліки та засоби гігієни придбані безпідставно та не підпадають під поняття додаткових витрат.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2020, у порядку ст. 31 ЦПК України, справу передано до Дергачівського районного суду Харківської області за підсудністю.
Ухвалою суду від 05.11.2020 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.11.2020 з викликом сторін, яке відкладене за клопотанням позивача у зв`язку з хворобою на 14.12.2020.
14.12.2020 судове засідання відкладено на 20.01.2021 за клопотанням відповідача для підготовки відзиву на позов.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.11.2018, що підтверджується копією рішення Дергачівського районного суду Харківської області (а.с. 10-11).
Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що маються копії свідоцтва про народження (а.с. 12).
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.04.2019 стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на кожного у розмірі 1/3 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-17).

Діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Малоданилівською селищною радою за № 02-22/2860 від 22.11.2019 (а.с. 13).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст.ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Так, на підтвердження заявлених вимог позивачкою надано консультативні висновки спеціаліста від 13.09.2019, консультативні висновки від 03.04.2020, направлення на до обстеження від 15.05.2020, консультативний висновок спеціаліста від 10.06.2020, копії товарних чеків, медичну довідку від 03.03.2020, консультативний висновок спеціаліста від 23.06.2020, витяги з протоколу процедур транскраніальної і/або трансвертебральної мікрополяризації, направлення на обстеження і лікування, протоколи УЗД від 20.06.2018, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, копії фіскальних чеків про придбання медичних препаратів та інших речей, скріншоти з сайтів з даними про вартість занять з психологом та логопедом.

При цьому, суд зазначає, що постановою Харківського апеляційного суду від 23.10.2020 по справі № 619/1160/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат ухвалено постанову про часткове задоволення позову та такі докази, що надані позивачем у цій справі, як: копія витягу з протоколу процедур транскраніальної і/або трансвертебральної мікрополяризації, відповідно до якої за період з 28.04.2020 по 15.05.2020 у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлена затримка розвитку дрібної моторики (а.с.21); копії консультативних висновків від 03.04.2020 стосовно стану здоров`я ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та копія направлення на дообстеження ОСОБА_4 від 15.05.2020 (а.с. 19), копія товарного чека № б/н від 30.04.2020 за консультацію ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на суму 600 грн і копія медичної довідки від 03.03.2020 про перебування на контролі у лікаря та призначення ОСОБА_3 лікарських препаратів: тенатен дитячий, танакан, алантаванш кідз (а.с.20) були предметом розгляду та оцінки у справі № 619/1160/20 та в цій частині позов був задоволений, тому суд не бере до уваги дані докази.

Сума коштів сплачених за таблетки «когнум» за чеками від 12.07.2020 № 196413 в розмірі 68,80 грн, від 17.06.2020 №194323 в розмірі 69,70 грн, від 10.06.2020 № 124900 в розмірі 70,56 грн (зворотній бік а.с. 26), №195965 в розмірі 68,80 грн, від 21.07.2020 №6126 в розмірі 137,60 грн (зворотній бік а.с. 39), підлягає стягненню, оскільки зазначені ліки були виписані лікарем 10.06.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (а.с. 19 (зворотній бік), а.с. 20 (зворотній бік). Отже, з відповідача належить стягнути половину зазначених витрат в сумі 207,73 грн.

Сплачені за чеками № 124882 від 10.06.2020 - 78,16 грн, №125967 від 17.06.2020 - 159,37 грн, №124864 від 10.06.2020 - 20,37 грн, №125982 від 17.06.2020 - 17,73грн, №194324 від 17.06.2020 - 23,50 грн, №125980 від 17.06.2020 - 19,42 грн, не можуть бути визнані додатковими витратами на дитину, оскільки за цими чеками придбані ліки, щодо яких відсутні рекомендації лікарів згідно з матеріалами справи (а.с. 26-27).

Придбання позивачем товарів за чеками на аркушах справи 25-42 також не можуть бути визнані додатковими витратами на утримання дітей, викликаними їх особливими потребами, оскільки придбані товари є звичними, повсякденними придбаннями для дітей відповідного віку. Зумовленість їх придбання призначеннями лікаря не доведена позивачем.

Надані позивачем роздруківки скріншотів з мережі інтернет щодо вартості послуг психолога, психотерапевта, логопеда не можуть вважатися достовірними та достатніми доказами, оскільки на їх підставі не можливо встановити дійсну вартість таких послуг та у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи щодо надання послуг позивачу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 207,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а при зверненні до суду з позовом позивач звільнена від сплати судового збору, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 8,94 грн (розмір заявлених вимог 21868,92 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 207,73 грн (0,95%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 840,80 грн).

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 207,73 грн (двісті сім гривень 73 копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір судовий збір в розмірі 8,94 грн (вісім гривень 94 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 : ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 : ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 22.01.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко