ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 395/1395/19

провадження № 22-ц/4809/1526/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Приватне підприємство «Агрофірма «Перлина», ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агрофірма «Перлина» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року у складі судді Забуранного Р. А. і

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Агрофірма «Перлина» (далі ПП «Агрофірма «Перлина»), ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про зміну (збільшення) підстав позову просив розірвати договір оренди землі № б/н від 01 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», зареєстрований державним реєстратором Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Шевченком Р. В. 13 листопада 2017 року, номер запису про інше речове право 23589754.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0077, площею 4,3594 га, яка знаходиться на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до договору міни, посвідченого 01 грудня 2014 року приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновським А.В., реєстровий №1036.

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01 грудня 2014 року, номер запису про право власності: 7885066.

На момент набуття позивачем права власності на вказану земельну ділянку не існувало будь-яких обтяжень щодо неї, в тому числі і договорів оренди.

В серпні 2018 року ОСОБА_1 здійснив перевірку належної йому земельної ділянки у відкритому до загального доступу Реєстрі речових прав на нерухоме майно та виявив, що 13 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження на належну позивачу земельну ділянку за договором оренди землі від 01 жовтня 2014 року, укладеному між попереднім власником землі ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Відповідно до п. 9 договору оренди землі - орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3002,73 грн за рік, тобто не менше 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку, а пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року.

Позивач зазначає, що внаслідок невиконання зобов`язання за договором у відповідача на даний час існує заборгованість перед позивачем по орендній платі за 2018-2020 роки, тому звернувся до суду з позовом.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі № б/н, від 01 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», ідентифікаційний код 32450306, зареєстрований державним реєстратором Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Шевченком Р. В. 13 листопада 2017 року, номер запису про інше речове право 23589754.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів сплати ПП «Агрофірма «Перлина» позивачу орендної плати за 2019 рік та 2020 рік до суду не надано, що в свою чергу є систематичною несплатою орендної плати у відповідності до договору оренди землі б/н від 01.10.2014 та відповідно є підставою для розірвання даного договору оренди землі.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність вчинюваних дій державним реєстратором при проведенні державної реєстрації договору оренди землі б/н від 01 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», адже ним належним чином не перевірено наявність зареєстрованих прав на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено реєстрацію права оренди на неї за іншою особою, не власником цього нерухомого майна, що є недопустимим, оскільки грубо порушує право власності позивача.

В апеляційній скарзі ПП «Агрофірма «Перлина» просить скасувати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний договір оренди землі від 01 жовтня 2014 року укладено до зміни власника земельної ділянки, а право оренди ПП «Агрофірма «Перлина» зареєстровано 13 листопада 2017 року.

Відповідач вважає, що ним не було допущено порушення договору оренди, оскільки у разі зімни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 148-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), оскільки не надав ПП «Агрофірма «Перлина» всю необхідну інформацію та документи, протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку, що стало причиною неотримання позивачем орендної плати за спірний період.

Відповідач зазначає, що спору чи перешкод з його сторони, щодо виплати орендної плати, немає, тому вимоги позивача є передчасними.

Від адвоката Тимченка С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ПП «Агрофірма «Перлина» відхилити, а рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Від адвоката Тимченка С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0077, площею 4,3594 га, яка знаходиться на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до договору міни посвідченого 01 грудня 2014 року приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновським А.В., реєстровий №1036.

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01 грудня 2014 року, номер запису про право власності: 7885066, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №133345853 від 06.08.2018.

Відповідно до п.1.6. договору міни згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданим відділом Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області 19 вересня 2014 року за № НВ-014, на вищевказану земельну ділянку - обмеження (обтяження) не зареєстровані.

Відповідно до п.1.5. договору міни сторони стверджують, що на момент укладення цього договору, на належні їм земельні ділянки за цим договором не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування іншими особами.

01 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина» укладено договір оренди землі б/н, яким останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3599 га, з кадастровим номером земельної ділянки - :02:001:0077, яка розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується копією договору оренди землі б/н від 01 жовтня 2014 року.

13 листопада 2017 року державний реєстратор Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Шевченко Р.В. зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на належну позивачу земельну ділянку за договором оренди землі від 01 жовтня 2014 року укладеному попереднім власником землі ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», строком на 15 (п`ятнадцять) років, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №133345853 від 06.08.2018.

У відповідності до положень п. 9 Договору оренди б/н від 01.10.2014 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3002,73 за рік, тобто не менше 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. За домовленістю між сторонами, орендна плата може сплачуватись у натуральній, грошовій або відробітковій формі.

Згідно п. 11 Договору оренди № б/н від 01.10.2014 орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року.

Відповідно до п. 28 Договору оренди № б/н від 01.10.2014 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 31 Договору оренди № б/н від 01.10.2014 орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Положеннями п. 36 Договору оренди б/н від 01.10.2014 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок істотного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У пункті «б» частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами першою-четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

За приписами частини першої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується, що 01 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина» укладено договір оренди землі б/н, яким останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3599 га, з кадастровим номером земельної ділянки - :02:001:0077, яка розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується копією договору оренди землі б/н від 01 жовтня 2014 року (том 1 а. с. 11-13, 38-42).

У відповідності до положень п. 9 Договору оренди б/н від 01.10.2014 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3002,73 грн за рік, тобто не менше 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. За домовленістю між сторонами, орендна плата може сплачуватись у натуральній, грошовій або відробітковій формі.

Згідно п. 11 Договору оренди орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року.

Відповідно до п. 28 Договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 31 Договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Положеннями п. 36 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок істотного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, в тому числі, але не обмежуючись, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до спадкоємців у разі смерті фізичної особи орендодавця, або реорганізація (перетворення) юридичної особи орендаря або орендодавця або міни (обміну) земельної ділянки не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору та/або для припинення цього договору оренди (п. 38 Договору оренди).

ОСОБА_1 став власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0077, площею 4,3594 га, яка знаходиться на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до договору міни посвідченого 01 грудня 2014 року приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновським А.В., реєстровий №1036, що підтверджується копыэю договору (том 1 а. с. 10).

Відповідно до п.1.6. договору міни згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданим відділом Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області 19 вересня 2014 року за № НВ-014, на вищевказану земельну ділянку - обмеження (обтяження) не зареєстровані.

Відповідно до п.1.5. договору міни сторони стверджують, що на момент укладення цього договору, на належні їм земельні ділянки за цим договором не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування іншими особами.

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01 грудня 2014 року, номер запису про право власності: 7885066, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №133345853 від 06.08.2018 (том 1 а. с. 14-15).

13 листопада 2017 року державний реєстратор Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Шевченко Р.В. зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на належну позивачу земельну ділянку за договором оренди землі від 01 жовтня 2014 року укладеному попереднім власником землі ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Перлина», строком на 15 (п`ятнадцять) років, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 133345853 від 06.08.2018 (том 1 а. с. 14-15).

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі від 01 жовтня 2014 року, перейшла згідно договору міни від 01 грудня 2014 року у власність позивача, отже, до нього, як нового власника земельної ділянки, перейшли права та обов`язки орендодавця за вказаним договором оренди земельної ділянки.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на факт систематичної не сплати орендної плати згідно договору оренди № б/н від 01 жовтня 2014 року за 2018-2020 роки.

В свою чергу, ПП «Агрофірма «Перлина» надала до суду копію відомості про виплату орендної плати за 2018 рік, у відповідності до якої ОСОБА_2 виплачено грошові кошти у розмірі 2 432 грн 89 коп (том 1 а. с. 98-99).

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що ОСОБА_1 виплачувалась оренда плата згідно договору оренди за 2019-2020 роки, що, в свою чергу, є систематичною несплатою орендної плати

При цьому факт невиконання зобов`язань зі сплати орендної плати позивачу в за 2019-2020 роки не заперечується відповідачем ПП «Агрофірма «Перлина», а доказів на підтвердження виконання ним обов`язку перед позивачем з виплати орендної плати за вказані роки, не надано.

Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав належні йому на підставі договору оренди кошти, а сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору,

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, на підставі всебічно з`ясованих обставин справи, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 148-1 ЗК України.

Так, ОСОБА_1 подав позовну заяву до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області 09 жовтня 2019 року, копію якої з додатками ПП «Агрофірма «Перлина» отримало в жовтні 2019 року, що підтверджує той факт, що відповідачу було достовірно відомо про зміну власника земельної ділянки, а також були відомі всі необхідні дані нового власника земельної ділянки.

За таких обставин ПП «Агрофірма «Перлина» не було позбавлено можливості вчасно сплатити позивачу, як новому власнику орендованої земельної ділянки, орендну плату за договором оренди землі № б/н від 01 жовтня 2014 року за 2019-2020 роки.

Доводи ПП «Агрофірма «Перлина» про відсутність систематичності, як необхідної ознаки для його розірвання, є необґрунтованими, оскільки під час перегляду справи апеляційним судом фактів, які б спростовували несплату орендних платежів за 2019-2020 роки, відповідачем не надано.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що спору чи перешкод зі сторони відповідача, щодо виплати орендної плати, немає, а тому вимоги позивача є передчасними, є безпідставними, з огляду на те, що відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати орендної плати за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Крім того, доказів того, що ПП «Агрофірма «Перлина» здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, суду не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма «Перлина» залишити без задоволення, а рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22.11.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко