Справа № 630/425/21
Провадження № 2/630/302/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Санжаровського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дем`яненко Ольга Олегівна, до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 41,20 кв.м, в тому числі житловою площею 26,50 кв.м, та житлового будинку літ. «Б-2», загальною площею 171,40 кв.м, в тому числі житловою площею 77,60 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; та визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 41,20 кв.м, в тому числі житловою площею 26,50 кв.м, та житлового будинку літ. «Б-2», загальною площею 171,40 кв.м, в тому числі житловою площею 77,60 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову представник позивача Дем`яненко О.О. вказувала, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване домоволодіння, яке складається з двох житловий будинків і господарських споруд, яке зареєстроване на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , відповідача по справі на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року. Ще в серпні 2013 року відповідач ОСОБА_2 домовився з позивачем ОСОБА_1 про продаж йому домоволодіння. Але на той час правовстановлюючі документи на домоволодіння ще не були оформлені. Та оскільки ОСОБА_2 планував у вересні 2013 року виїхати за кордон, він 06 вересня 2013 року видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 на оформлення документів про право власності на домоволодіння. Того ж дня позивач ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 під розписку грошові коштів в розмірі 202500,00 грн. в рахунок придбання домоволодіння, а натомість отримав ключі від домоволодіння, а згодом і документи - рішення Люботинського міського суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і технічну документацію на неї та розписку ОСОБА_2 про відсутність претензій до покупця. На переконання позивача, зазначені обставини свідчать про фактичне укладення з відповідачем договору купівлі-продажу домоволодіння, оскільки усі істотні умови, які притаманні такому договору бути виконані його сторонами станом на 06 вересня 2013 року. Але процедура оформлення документів, підтверджуючих право власності ОСОБА_2 на домоволодіння, та підготовки документів для укладання в майбутньому договору купівлі-продажу вимагала великої кількості часу. На сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 мешкає за кордоном, а у його представника ОСОБА_3 закінчився строк дії довіреності, що перешкоджає оформленню права власності позивача на придбане ним домоволодіння у нотаріуса шляхом укладення договору купівлі-продажу, що й змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 24 червня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 поданий відзив, в якому він проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити з таких підстав. Він дійсно 06 вересня 2013 року видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 на продаж належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , так як виїжджав на постійне проживання до Канади. По закінченню строку дії довіреності він, ОСОБА_2 , відмовився на прохання ОСОБА_3 продовжити дію довіреності. Станом на 27 березня 2012 року ринкова вартість належного йому домоволодіння становила 70000,00 доларів США або 559020,00 грн. Тому він не мав наміру продавати домоволодіння лише за 202500,00 грн., що є еквівалентом 25000,00 доларів США. А тим більше, що він ніколи не мав ніяких відносин з позивачем ОСОБА_1 особисто та ніколи його не бачив, тому жодних догорів з ним він не укладав. Від так неможливо визнати дійсним договір, від нотаріального посвідчення якого ухиляється його сторона, якщо оригінал чи його копія не представлені позивачем. З іншого боку, такого договору не існує, оскільки позивачем не представлені відповідні докази. Також відповідач заперечив проти доводів позивача про ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Так, представлена позивачем розписка від 05 вересня 2013 року про передачу грошових коштів третій особі ОСОБА_3 не підтверджує порушення відповідачем прав позивача. До того ж, ОСОБА_3 , маючи повноваження на оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння, з невідомих причин не вчинив на користь позивача таких дій до закінчення строку дії довіреності, тобто до 06 вересня 2018 року.

Третьою особою ОСОБА_3 подані письмові пояснення щодо позову, в яких він підтримав позов та просив його задовольнити. В своїх поясненнях ОСОБА_3 підтвердив ті обставини, що він особисто надавав допомогу позивачу ОСОБА_1 у пошуку житлового будинку для придбання у власність. Влітку 2013 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 відбулась зустріч та вони домовились про купівлю-продаж домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 25000,00 доларів США. Та оскільки ОСОБА_2 зі своєю сім`єю мав намір виїхати аз кордон, але не встигав завершити оформлення документів про право власності на домоволодіння, він видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 на вчинення дій по оформленню правовстановлюючих документів на домоволодіння та укладення договору купівлі-продажу цього домоволодіння. Після видачі довіреності він, ОСОБА_3 , особисто передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 202500,00 грн. за продаж його домоволодіння, про що відповідач надав особисту розписку. Цю розписку разом з ключами від будинків, технічним паспортом на домоволодіння та рішенням Люботинського міського суду Харківської області він, ОСОБА_3 , передав позивачу ОСОБА_1 .

Інших процесуальних заяв по суті справи учасниками справи та їх представниками не подано.

Представник позивача Дем`яненко О.О. подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в поданих суду процесуальних заявах по суті просили проводити судовий розгляд за їх відсутності.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Спірним є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» загальною площею 41,20 кв.м, житловою площею 26,50 кв.м, житлового будинку літ. «Б-2» з прибудовами літ. «Б1-1», «Б2-1» і «Б3-1» загальною площею 171,50 кв.м, житловою площею 77,60 кв.м, і господарських споруд: балконів літ. «б» і «б1», сараю літ. «В», погребу літ. «Г» і зливної ями літ. «Я».

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно № 258536602 від 27 травня 2021 року спірне домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване з 31 березня 2016 року на праві власності на ім`я відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області, ухваленого 30 жовтня 2013 року в справі № 630/1015/13-ц за позовом ОСОБА_2 , від імені якого виступав представник ОСОБА_3 , до відповідачів ОСОБА_5 і Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами.

Представником ОСОБА_2 за довіреністю від 06 вересня 2013 року був ОСОБА_3 , який наділений такими правами, як бути представником в усіх підприємствах, установах та організаціях з питань оформлення та реєстрації права власності на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі з правом вести всі справи з цього питання в усіх судових органах. До того ж, цією довіреністю ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 на продаж на умовах та за ціну на його розсуд житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та отримання грошей від такого продажу.

05 вересня 2013 року ОСОБА_3 , який є третьою особою в цій справі, видав ОСОБА_1 , який є позивачем в цій справі, розписку про те, що отримав від останнього грошові кошти в сумі 202500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США, за продаж житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та які зобов`язався передати власнику ОСОБА_2 в строк до 10 вересня 2013 року. Оригінал цієї розписки досліджений судом під час судового розгляду.

Далі, 06 вересня 2013 року ОСОБА_2 , який є відповідачем в цій справі, видав розписку про те, що він отримав від ОСОБА_3 , який є третьою особою в цій справі, грошові кошти в сумі 202500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США, за продаж ним житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутність у нього матеріальних та майнових претензій до покупця. Оригінал цієї розписки досліджений судом під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов`язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Надані позивачем ОСОБА_1 розписки від 05 вересня 2013 року та від 06 вересня 2013 року про фактичну передачу ним грошових коштів в сумі 202500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США, на користь відповідача ОСОБА_2 через його представника ОСОБА_3 не свідчать про домовленість між сторонами щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного домоволодіння відповідно до вимог ст.ст. 638, 655 ЦК України, тому відсутні підстави вважати вказані розписки договором купівлі-продажу.

Дослідивши оригінали розписок від 05 вересня 2013 року та від 06 вересня 2013 року та оцінивши їх зміст, суд вважає встановленим те, що відповідач ОСОБА_2 дійсно отримав через свого представника ОСОБА_3 від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 202500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США, за продаж спірного домоволодіння.

Але за своєю суттю вказані розписки лише підтверджують факт передачі потенційним покупцем ОСОБА_1 на користь потенційного продавця ОСОБА_2 грошових коштів сумі 202500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США, в якості оплати вартості спірного домоволодіння. Така поведінки сторін відповідає звичній діловій практиці, яка передує безпосередньому укладенню договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, адже саме під час укладення та нотаріального посвідчення договору продавець зазвичай підтверджує факт отримання грошових коштів за продаж об`єкту нерухомого майна в повному обсязі ще до підписання ним договору.

З іншого боку, представлені позивачем докази не підтверджують укладення між ним та відповідачем договору купівлі-продажу хоча б у простій письмовій формі, тому вимога про застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 220 ЦК України є безпідставною, оскільки вказана норма матеріального права підлягає застосуванню у разі укладення між сторонами правочину, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення такого договору. В своє чергу, це виключає підстави для задоволення іншої вимоги позивача про визнання права власності на спірне домоволодіння, яка пов`язана та випливає з вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 220, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

15 листопада 2021 року.