РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Садовського К.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пазенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердікт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати виконавчий напис від 14.08.2020 року № 18357, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з позичальника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердікт Капітал» грошових коштів у загальному розмірі 23483,12 грн., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що кредитний договір між нею та ПАТ «Альфа-банк» був укладений на дуже невигідних для неї умовах, які вона вивчити та усвідомити не мала можливості, так як текст договору був викладений дуже мілким шрифтом. 19.02.2014 р. вона надіслала лист до Альфа-банку про відмову від кредитних коштів. Однак, незважаючи на це Банк відмовився від розірвання кредитного договору, хоча а ні грошей, а ні пластикових вікон, на встановлення яких начебто видавались кредитних кошти, вона не отримувала. 18 вересня 2020 року за місцем роботи позивача було отримано постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанова про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . Виконавчий напис від 14.08.2020 року був винесений нотаріусом з порушеннями, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а сам напис було вчинено нотаріусом за відсутності належних документів, що підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 .

Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 р. позов ОСОБА_1 був залишений без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 175, 177 ЦРК України.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2020 р. заява ОСОБА_1 про забезпечення позову повернута позивачеві у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. 151 ЦПК України.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

02.11.2020 р. позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення її позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.11.2020 р. заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Судом вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 59229970, відкритому на підставі виконавчого напису № 18357, вчиненого 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславовичпро стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» заборгованості, до набрання законної сили рішенням у справі.

09.12.2020 надійшов відзив тов. «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» НА ПОЗОВНУ ЗАЯВУ ОСОБА_1 , в якому відповідач наголошує на відсутності процедурних порушень нотаріусом при вчиненні виконавчого напису та на безспірності заявлених вимог. Сам факт звернення до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, пояснення щодо позову, заяви чи клопотання до суду не надходили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

14 лютого 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 401585262, відповідно до якого позивач отримав кредит у сумі 15157,00 грн. строком до 17.02.2016 року

21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи», а ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 401585262 від 14 лютого 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 401585262 від 14 лютого 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 401585262 від 14 лютого 2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право нового кредитору до ОСОБА_1 за кредитним договором № 401585262 від 14 лютого 2014 року.

14.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за № 18357, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 401585262 від 14.02.2014 року, укладеним нею із ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 22833,12 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14681,02 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 431,01 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6921,09 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 800 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 650 грн.

Відповідно до статті 18 Цивільного Кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі за текстом - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Крім того, відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування кредитом, який наданий до 17.02.2016 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 17.02.2016 року позивач мав, зокрема, повертати Банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами з одночасно з погашенням суми отриманого кредиту згідно графику. Починаючи з 17.02.2016 року, позивач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вказане, банк не мав право після 17.02.2016 року нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

В той же час, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що стягнення заборгованості, у тому числі і за процентами, проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року, тобто вже після погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, після 17.02.2016 року нарахування процентів у розмірі, вказаному в договорі, є необґрунтованим, що потягло за собою безпідставне стягнення за виконавчим написом нотаріуса заборгованості з процентів.

Вказані обставини є такими, що підтверджують, що виконавчий напис вчинено з порушенням вищевказаних норм законодавства.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Доказів понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 813 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. 15, 16, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 18357 про стягнення з позичальника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердікт Капітал» () грошових коштів у загальному розмірі 23483,12 грн., таким, що не підлягає виконанню..

Стягнути з ТОВ «Вердікт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Київський міськрайонний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «Вердікт Капітал», код ЄДРПОУ 661563, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул.. Кудрявський узвіз, 5-Б.

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса місцязнаходження, 10008, м. Житомир, вул.. Велика Бердичевська, 35.

Повне судове рішення складено 22.11.2021 р.

Суддя К.С.Садовський