Ухвала

22 січня 2021 року

м. Київ

справа № 161/17900/19

провадження № 61-725ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Луцької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2021 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду подано вищезазначену касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить звільнити її від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору заявник посилається на те, що вона самостійно утримує трьох спільних із позивачем дітей, який не сплачує аліменти на їх утримання. Її майновий стан є важким, у зв`язку із чим вона вимушена була покинути територію України та виїхати за кордон з метою отримання заробітку.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк,

але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови,

що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення

у справі, предметом позову в якій є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того,

що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не надала доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення

від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір

та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення

та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру

або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оскільки особа, яка подала касаційну скаргу не надала доказів на підтвердження майнового стану, зокрема недостатності доходів для сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, розмір якого не може вважатися надмірним, суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 03 жовтня 2017 року, ставка судового збору при подачі касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ураховуючи характер спірних правовідносин (позовну вимогу немайнового характеру) та клопотання касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги складає 1 536, 80 грн (768,40*200%= 1536,80).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Заявнику необхідно направити на адресу суду документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати або зменшення судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк

до 10 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали

касаційну скаргу буде повернуто заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников