СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/14/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А.О.,

представника відповідача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03.04.2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені по аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03.04.2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені по аліментах, в якій представник окрім іншого, просив суд поновити процесуальні строки для подачі даної заяви (а.см.98-106).

Зазначена заяви обґрунтована тим, що відповідач не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, оскільки проживав не за місцем реєстрації, та, на його думку, судом не в повній мірі з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 14.12.2020 вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків (а.с.118-119).

23 грудня 2020 вимоги суду заявни ком були виконані, сплачено судовий збір в сумі 420, 40 грн. (а.с.122-124)

Ухвалою суду від 12.01.2021 року заяву прийнято до розгляду (а.с.126).

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, та просила суд скасувати заочне рішення і призначити розгляд справи у загальному порядку.

У судовому засіданні представник позивача (стягувача) - ОСОБА_2 заперечувала проти заяв та просила залишити її без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи 03.04.2019 року у справі ухвалено заочне рішення (а.с. 49-50, 51-55).

Копія даного рішення суду направлялася відповідачу за адресою місця реєстрації (а.с. 12, 56).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не отримав копію рішення суду, конверт повернувся до суду (а.с. 58).

22.07.2020 року представник відповідача отримав копію рішення суду (а.с. 59).

13.05.2020 р. судом відповідно до заяви (а.с.59) на адресу представника відповідача Мех Н.В. було направлено копію рішення суду (а.с.67).

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача 26.08.2020 року направила до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення від 03.04.2019 року (а.с. 72-80).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.09.2020 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги (а.с. 94-95).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та було порушено порядок апеляційного оскарження.

Однак, суд вважає за можливе поновити позивачу строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження ( ч.3 ст. 287 ЦПК України ).

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.288 ЦПК України).

Зазначені норми дозволяють зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Верховний Суд України 01.05.2007 року у Листі-узагальненні Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року у даній цивільній справі позов задоволено.

Судом встановлено, що відповідач під час розгляду вищезазначеної справи в судові засідання двічі повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України розглянув справу у його відсутності та провів заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України (в редакції чинні на момент направлення судової повістки) якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Таким чином, на думку суду, особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Аналогічне викладено в діючому ЦПК України, зокрема згідно ч. 3 с. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримiнального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення суду) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення суду) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до чиної редакції ЦПК України, зокрема в ст. 275 суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до чиної редакції ЦПК України, зокрема в ст.44 учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява була подана до суду 13.12.2018 року, станом на 03.04.2019 року відповідач жодного разу не прибув у судове засідання, хоча судові повістки, як свідчать матеріали справи відсилались на адресу відповідача, яка є його адресою реєстраці. Таким чином, суд при ухваленні рішення дійшов висновку про недобросовісне користування відповідачем своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи, а відтак, зважаючи на чергову неявку відповідача в судове засідання, вирішив справу за відсутності на підставі наявних доказів у справі.

В той же час, в обґрунтування викладених в заяві обставин щодо підстав скасування заочного рішення, відповідачем, також, не надано жодного доказу, який би надав суду можливість встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи, так як це є необхідною умовою при розгляді заяви щодо перегляду заочного рішення суду.

Із матеріалів справи, вбачається, що докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи заявником та його представником суду надані не були, не було їх встановлено і під час розгляду заяви.

Підстави, на які у своїй заяві посилається заявник щодо скасування заочного рішення, є фактично підставами, для оскарження рішення суду в апеляційній інстанції.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав визначених у ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 284-288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року у цивільній справі (ун.№759/20243/18) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені по аліментах.

Заяву ОСОБА_3 поданої представником ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року у цивільній справі (ун.№759/20243/18) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені по аліментах, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2021 року.

Суддя: Н.Д. Бабич