Провадження № 2-д/234/15/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 рокуКраматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

за участю: секретаря судового засідання Служалюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду відносно ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Краматорського міського суду Донецької області через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення білоруського суду від 15.08.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання.

Згідно з клопотанням першого заступника начальника інспекції начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ, ОСОБА_1 мешкає у м. Макіївка Донецької області, що віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з листа «Укрпошта» від 27.11.2015 року вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), Укрпошта інформує, що до міста Макіївка Донецької області не здійснюється пересилання пошти та послуги поштового зв`язку тимчасово не надаються.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Згідно з ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оголошення на офіційному веб-сайті Краматорського міського суду Донецької області про виклик до судового засідання ОСОБА_1 було опубліковано 15.09.2021 року, 26.10.2021 року, тому ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Перевіривши зміст клопотання, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що клопотання інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення білоруського суду від 15.08.2008 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди «Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах»,ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення у справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно з п.5.1Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень»(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п.5.2. даної Інструкції, Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції. Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін`юст.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно з п. 5.4. Інструкції, Мін`юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

Якщо клопотання відповідає міжнародному договору України, Мін`юст через головне територіальне управління юстиції направляє іноземне клопотання до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

Відповідно до п.5.5. Інструкції, розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24 грудня 1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

У відповідності до п.12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного Цивільно-процесуального кодексу України.

Заочним рішенням суду Партизанського району м. Мінськ від 15.08.2018 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини та стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 252 рубля 96 копійки.

Рішення набрало законної сили 26.09.2018 року.

Відповідно до довідки голови суду Партизанського района м. Мінська заочне рішення суду Партизанського району м. Мінськ від 15.08.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави державного мита в розмірі 252 рубля 96 копійки не виконувалось на території Республіки Білорусь.

Згідно з довідкою голови суду Партизанського района м. Мінська Янченко О.В. був своєчасно та належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (стаття 464 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вирок іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності дост.468ЦПК України не встановлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 467 ЦПК України, якщо рішення іноземного суду вже виконувалося раніше, суд визначає, в якій частині чи з якого часу воно підлягає виконанню.

З Довідки голови суду Партизанського района м. Мінська вбачається, що рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави державного мита в розмірі 252 рубля 96 копійки не виконувалось на території Республіки Білорусь.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З офіційного сайту Національного Банку України вбачається, що 1,00 білоруський рубль за курсом станом на 05.11.2021 року Національного Банку України складає 10,65 грн.

Задоволення клопотання інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення білоруського суду від 2 15.08.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини, не порушує права та інтереси, які охороняються державою, відповідають вимогам Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» 1993 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення білоруського суду від 15.08.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини, є законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди „ Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст.ст. 462, 463, 467, 468 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Московському району м. Мінськ про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення білоруського суду від 15.08.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Партизанського району м. Мінськ від 15.08.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, коштів на утримання дружини в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита на користь держави на р/р BY97 АКВВ 3602 1010 0001 3000 0000 Головне управління міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінськ, УНП 101530339, відкритий в ВАТ «Ощадний банк «Білорусьбанк» м. Мінськ БИК АКВВВY2X, код платежу 03002, в розмірі 252,96 руб. Національного Банку Республіки Білорусь, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.11.2021 року складає 2694,02 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто чотири гривні 02 копійки).

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко