Справа № 727/4550/20
Провадження № 2/727/517/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі

головуючої судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Чокан Д.В.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача, Чернівецької обласної державної адміністрації - Бабій І.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Чернівецької обласної державної адміністрації (місце знаходження: м. Чернівці вул. Грушевського, 1, ) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,- ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Чернівецької обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позові зазначила, що 21.07.2016 року згідно розпорядження № 174-ос від 19.07.2016 року вона була прийнята на посаду відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації, а 01.11.2018 року наказом № 78-ос від 29.10.2018 року було переведено на посаду відповідального чергового відділу з забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації. Посилається на те, що 27.04.2020року її було запрошено на засідання профспілкового комітету облдержадміністрації, порядком денним якого було надання згоди на її звільнення з посади в порядку ч.1 ст. 32 КЗпП України. Вказує, що висловлені доводи про те, що керівництвом її не було попереджено про майбутнє вивільнення, а також і те, що вона фактично мала переваги залишення на посаді внаслідок наявності у неї трьох вищих освіти, відзнак за багаторічну працю, досвіду в роботі, як вона вважала були почуті, так як першим рішенням профспілкового комітету від 27.04.2020 року не було надано згоду на її вивільнення, однак, в цей же день, 25.07.200 року за заявою одного з членів профкому ( ОСОБА_3 ), було зібрано профспілковий комітет повторно та при повторному голосуванні, профком надав більшістю голосів згоду на її звільнення з посади, внаслідок ліквідації відділу в якому вона працювала та 30 квітня 2020 року їй було вручено наказ керівника апарату Чернівецької облдержадміністрації від 27.04. 2020 року № 114-ос про її звільнення з посади. Окрім наведеного, мотивує доводи позовних вимог і тим, що відповідач, 15.04.2020 року згідно ст.. 49-2 КЗоТ України з ліквідацією відділу з забезпечення діяльності керівництва апарату, відповідно до розпорядження від 17.02.2020 року облдержадміністрації № 141-р. запропонував їй посаду завідувача господарства відділу фінансово - господарського забезпечення, на що вона дала свою згоду, однак до роботи і на цій посаді вона не приступила, оскільки листом № 0154/18-1034 від 23.04.2020 року її було повідомлено про те, що посада завідувача господарства відділу фінансово - господарського забезпечення облдержадміністрації скорочена.

Вважає, що наказ відповідача від 27.04.2020 року № 114-ос є незаконним; звільнення її було здійснено з порушенням вимог ст.. 42, 49-2 КЗпП України та відповідач був зобов`язаний не розривати х нею трудові відносини, а допущені порушення трудового законодавства є підставою для поновлення її на роботі. А, оскільки, вимушено вона прогуляла і не отримувала заробітну плату, вказуючи при цьому, що її середньомісячна заробітна плата складає 16750 грн., просить суд, поновити її на посаді відповідального чергового відділу з забезпечення діяльності керівництва апарату Чернівецької обласної державної адміністрації з 27.04.2020 року та стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Рух справи та позиція сторін в судовому засіданні.

Відповідно до ухвали суду від 03.06.2020 року у справі відкрито спрощене провадження та призначено до судового розгляду.

02 .07.2000 року відповідачем Чернівецькою обласної державною адміністрацією надано відзив, в якому зазначили, що у 2020 році у відповідача відбулася оптимізація структури апарату Чернівецької ОДА, обумовлена суттєвим зменшенням запланованих на 2000 бюджетний рік видатків загального фонду державного бюджету на оплату праці працівників. Зазначили, що в результаті оптимізації було вивільнено 11 ропцівників, у тому числі 6 за ініціативи суб`єкта призначення. Посилаються в обґрунтування відзиву на те, що згідно ст..49-2 КЗпП України було направлено рекомендованим листом від 19.02. 2020 року персональне письмове попередження, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 в період з 19.02.2020 року по 14.04. 2020 року перебувала на лікарняному. Окрім цього, вказали, що особисто керівником апарату Чернівецької ОДА було повідомлено позивачку та і з направленням листа 23.04. 2020 року, що раніше надана пропозиція щодо запропонованої їй посади - завідувача господарством відділу фінансово - господарського забезпечення апарату не може бути реалізована у зв`язку з скороченням цієї посади у штатному розписі, внаслідок чого та у відповідності до вимог ст.. 43, 41 КЗпП України, керівник апарату Чернівецької ОДА звернувся до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Просять, в задоволенні позовних вимог останньої відмовити.

14.09.2020 року позивачем ОСОБА_2 скерувала до суду відповідь на відзив, в якому заперечила її повідомлення відповідачем про наступне вивільнення з посади, не неналежним доказом вважає направлений їй рекомендованим лист з боку відповідача про попередження звільнення з роботи. Вважала твердження відповідача у відзиві такими що не заслуговують на увагу.

25.09.2020 року відповідачем, представником Чернівецької ОДА Бабій І. до суду надано заперечення на відповідь на відзив позивача у яких посилається нате, що відповідач під час звільнення ОСОБА_2 дотримався порядку вивільнення працівників встановленого трудовим законодавством.

01.10.2020 року ОСОБА_2 скерувала до суду письмові пояснення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила про їх задоволення, посилаючись на обгрунтування, викладені як в позові так і в письмових поясненнях

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на їх недоведеність та необгрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Фактичні обставини встановлені судом і перевірені доказами

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Так, судом належними доказами установлено, що листом від 04.06.2020 р. №07-18/10/4/2249 Департамент фінансів Чернівецької ОДА повідомив Юридичний відділ апарату обласної державної адміністрації, що відповідно до даних форми №2д бюджетної звітності за 2019 р.(бюджетна програма КПКВК 791010 «Здійснення виконавчої влади у Чернівецькій області») касові видатки загального фонду державного бюджету на оплату праці (КЕКВ 2111 «Заробітна плата») працівників апарату Чернівецької облдержадміністрації склали 17 331.5 тис. грн. Кошторисом на 2020 р. затверджено видатки на оплату праці в сумі 16418.0 тис. грн., що менше відносно 2019 р. на 913.5 тис. грн. або на 5.6%. Внаслідок внутрішньо організаційних змін в апараті Чернівецької облдержадміністрації штатна чисельність зменшилася до 97 одиниць. Значно зменшено кількість керівних посад державної служби: до оптимізації кількість посад категорії «Б» в апараті обласної державної адміністрації становила 28 посад, після оптимізації 19 (скорочено 9 посад) (а.с.61-88).

Розпорядження за підписом Голови обласної державної адміністрації за № 116-р було підписано 05.02.2020 року «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» та затверджено було Структуру апарату Чернівецької обласної державної адміністрації (а.с. 62-65).

Відповідно до витягу з трудової книжки ОСОБА_2 - 21.07.2016 року розпорядженням №174-ос від 19.07.2016 року Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 була призначена на посаду відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної адміністрації. 01.11.2018 року наказом 78-ос від 29.10.2018 року ОСОБА_2 була призначена на посаду відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації та звільнена в порядку переведення з посади відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації, в порядку ч.1 ст. 32 КзпП України. (а.с.8-10; 89,90);

Наказом №78-ос від 29.10.2018 року призначено 01.11.2018 року ОСОБА_2 на посаду відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації. Встановлено посадовий оклад згідно зі штатним розписом. Встановлено з 01.11.2018 р. ОСОБА_2 надбавку за вислугу років в державних органах у розмірі 25% посадового окладу. Стаж роботи в державних органах станом на 01.11.2018 р. складає 18 років 1 місяць 26 днів. Збережено ОСОБА_2 в межах економії фонду оплати праці раніше встановлену надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу (а.с.90).

За посадовою Інструкцією відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації ОСОБА_2 чітко були окреслені обов`язки і права, п. 3 визначено було, що відповідальний черговий призначається на посаду і звільняється з посади наказом керівника апарату Чернівецької ОДА (а.с. 91 - 93);

30.04.2020 року наказом №114-ос від 27.04.2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації у зв`язку з ліквідацією відділу (п.1 ст. 40 КЗпП України).

Наказом №114-ос від 27 квітня 2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації у зв`язку з ліквідацією відділу на підставі розпорядження обласної державної адміністрації від 17.02.2020 року №144-р «про структуру апарату обласної державної адміністрації» де на звороті наявний запис: «З наказом ознайомлена, копію отримала 30.04.2020 року о 15-24 год. (а.с.12).

19.02.2020 року ОСОБА_2 було направлено персональне попередження про заплановане вивільнення із займаної посади не раніше ніж за 30 календарних днів від дати персонального попередження відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.94,95); Даний лист, як було установлено в засіданні, був направлений позивачу рекомендованим листом внаслідок того, що ОСОБА_2 перебувала на лікарняному. Про дане свідчать і дані відділу управління персоналом та нагород апарату Чернівецької ОДА, зокрема: з 12.01.по 26.01.2020р., позивачка перебувала у відпустці; з 14.02. фактично по 14.04.2020 року на лікарняному та з 15.04. по 24.04. 2020 року у відпустці (а.с. 95);

15.04.2020 року №0154/30-99 листом Чернівецької обласної держадміністрації ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату відповідно до розпорядження облдержадміністрації від 17.02.2020 року №141-р «Про структуру обласної державної адміністрації» їй пропонується посада завідувача господарства відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Чернівецької облдержадміністрації, на що вона дала згоду засвідчивши підписом (а.с.27) та того ж дня, т.б. з 15.04. по 24.04. 2020 року оформила відпустку (а.с. 95), після виходу з якої - 23.04.2020 року листом за №0154/18-1034 Чернівецької обласної держадміністрації ОСОБА_2 було проінформовано, що раніше надана їй пропозиція щодо призначення на посаду завідувача господарства відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Чернівецької облдержадміністрації не може бути реалізована у зв`язку із скороченням зазначеної посади у штатному розписі апарату Чернівецької ОДА.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 15.04.2020 р. №363 р «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» (а.с.28) змінювалася структура апарату обласної адміністрації, відповідно і затверджувалася нова Структура апарату Чернівецької ОДА (а.с. 68 - 80) та Штатний розпис на 2020 рік апарату Чернівецької ОДА (а.с. 81 - 88).

23.04.2020 року керівник апарату Чернівецької ОДА Нежурбіда С. звернувся до голови профспілкового комітету Чернівецької ОДА про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 (а.с. 96).

Листом № 2 від 27.04.2020 року голова профкому ОСОБА_6 надав згоду на звільнення позивача. Відповідно до протоколу №6 засідання профспілкового комітету обласної державної адміністрації від 27.04.2020 року де розглядалось питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації. Голосували «за»- 3 члени профкому, проти -0, утрималось 4 (а.с.29).

Судом установлено і дане вбачається з показів відповідно, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що останні являються членами профкому Чернівецької ОДА. 27.04. 2020 року після підбиття підсумків засідання профкому (протокол № 6) ОСОБА_3 звернулася до голови профкому ОСОБА_6 із заявою про те, що вона не зрозуміла питання порядку денного і відкликала свій голос «утрималася» за звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, у зв`язку з чим, профком продовжив свою роботу 27.04. 2020 року, повідомивши усіх членів профкому, позивачку та при повторному голосуванні було надано згоду на звільнення ОСОБА_2 .

Заяву ОСОБА_3 , члена профкому судом досліджено на а.с. 99)

Відповідно до протоколу №7 засідання профспілкового комітету обласної державної адміністрації від 27.04.2020 року де розглядався повторний розгляд питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації. Голосували «за»- 6 членів профкому, проти -0, утрималось 1. Ухвалили: - надати згоду на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації. (а.с.30,97).

Наведені вище докази повністю узгоджуються і з показами вищенаведених свідків.

Розпорядженням від 15.04.2020 р. №363 р «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» посаду завідувач господарства відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Чернівецької облдержадміністрації - 1 штатна одиниця апарату - скорочено з 16 квітня 2020 року (а. 31-32).

Розпорядженням Чернівецької облдержадміністрації від 19.07.2016 р. №174-ос 21.07.2016 р. ОСОБА_2 призначено на посаду відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації. Встановлено посадовий оклад згідно зі штатним розписом. Встановлено з 21.07.2016 р. ОСОБА_2 надбавку за вислугу років в державних органах у розмірі 25% посадового окладу. Стаж роботи в державних органах станом на 21.07.2016 р. складає 15 років 10 місяців 15 днів. Встановлено з 21.07.2016 . ОСОБА_2 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за стаж роботи в державних органах (а.с.89).

Персональним попередженням Чернівецької обласної державної адміністрації від 19.02.2020 року №0154/18-495 ОСОБА_2 попереджено про заплановане її вивільнення із займаної посади не раніше ніж за 30 календарних днів від дати персонального попередження відповідно до п.1 ст. 40 КЗпАП та надіслано рекомендованим повідомленням 21.02.2020 р. (а.с.94). 21.03.2020 року вказане поштове відправлення Укрпоштою було повернуто Чернівецькій обласній державній адміністрації у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 114).

Чернівецька обласна державна адміністрація надала інформацію від 26.06.2020 року №180 щодо перебування ОСОБА_2 - відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації у відпустках та періодів її тимчасової непрацездатності з 1 січня по 30 квітня 2020 року: Перебування у відпустках: з 12 січня по 26 січня; з 15 квітня по 24 квітня. Періоди тимчасової непрацездатності : 14 лютого по 28 лютого; 29 лютого по 20 березня; 21 березня по 03 квітня; 4 квітня по 14 квітня. (а.с.95). 23.04.2020 року Керівник апарату обласної державної адміністрації Нежурбіда С. письмово звернувся до Голови профспілкового комітету обласної державної адміністрації ОСОБА_6 про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації відповідно до п. 1 ч.2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із ліквідацією відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації згідно з розпорядженням обласної державної адміністрації від 17.02.2020 р. №141-р «Про структуру апарату обласної державної адміністрації» (а.с.96). 27.04.2020 р. №2 Голова профкому Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_6 відповідно до ст. 43 КЗпП України на лист керівника апарату обласної державної адміністрації С.І. Нежурбіди від 23.04.2020 р. №01.54/25-10033 надає згоду на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації (а.с.97). 27.04.2020 р. начальник відділу організаційного забезпечення апарату Облдержадміністрації Філатова Н.О. звернулась із письмовою заявою до Голови профспілкового комітету обласної державної адміністрації ОСОБА_6 в якій вказала, що відкликає свій голос «Утрималась» по питанню «Про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 з посади відповідального чергового відділу контролю та забезпечення діяльності управління документального забезпечення та контролю апарату обласної державної адміністрації ,яке розглядалося на засідання профспілкового комітету 27.04.2020 р., так як не до кінця зрозуміла підстави для звільнення ОСОБА_2. віддає свій голос «за» із зазначеного питання та просить врахувати її голос «за» при підрахунку і оформлення протоколу засідання профкому (а.с.99).

Відповідно до інформації Відділу управління персоналом та нагород від 25.09.2020 р. №220 станом на 01 квітня 2020 року вакантних посад працівників, які виконують функції з обслуговування відповідно зо ЗУ «Про державну службу», а також станом на 30.04.2020 р. в апараті Чернівецької обласної державної адміністрації у наявності не було (а.с.115-118).

Доводи позивача про наявність у неї трьох вищих освіти підтверджується наступними доказами, а саме - ОСОБА_2 закінчила у 2004 році Чернівецький фінансово-юридичний інститут і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Право» та здобула кваліфікацію бакалавра права. (а.с.18). ОСОБА_2 закінчила у 1999 році Чернівецький національний університет ім. Ю. Федьковича і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Українська мова і література» та здобула кваліфікацію філолога, викладача української мови та літератури (а.с.17). ОСОБА_2 закінчила у 2010 році Чернівецький національний університет ім. Ю. Федьковича і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Державна служба» та здобула кваліфікацію магістра державної служби (а.с.16). ОСОБА_2 нагороджувалась почесними грамотами Чернівецької ОДА за сумлінну працю і відповідальне виконання службових обов`язків, про що є відповідні записи в трудовій книжці (а.с.8-11).

Судом також за з`ясованими обставинами установлено що 07.03.1977 року ОСОБА_18 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у чернівецькій області, актовий запис 281, прізвище після одруження дружини « ОСОБА_2 » (а.с.21). Наказом від 07.04.2020 р. №107-ос звільнено 10.04.2020 року ОСОБА_18 з посади начальника відділу взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату обласної державної адміністрації у зв`язку із ліквідацією відділу (а.с.22).

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.15) та згідно довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрації виданої ОСОБА_2 , ОСОБА_18 по те, що вони фактично проживають та зареєстровані постійно адресою АДРЕСА_1 загальною площею 37.0 кв.м, кімнати 1 на 2 поверсі 5-ти поверхового будинку який належить ЖБК-30. На цій площі фактично проживають та зареєстровано 3 особи ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_18 - чоловік, ОСОБА_19 - син.(а.с.24-25).

Згідно довідки про доходи від 22.04.2020 р. виданої ОСОБА_2 про те, що вона справді працює в облдержадміністрації. Форма працевлаштування - основне місце роботи. Займає посаду - відповідальний черговий. За листопад 2019 р., грудень 2019 р., січень 2020 р. всього нараховано 50.250.18 грн.; утримано 9.798.80 грн.; Отримано 40.451.38 грн. (а.с.26).

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 посилалася на незаконність її звільнення з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 КЗпП України

Положеннями частини четвертої статті 36 КЗпП України встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Як вбачається із встановлених судом обставин, Чернівецькій обласній державній адміністрації дійсно відбулося скорочення штату працівників, в тому числі посади відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державної адміністрації.

Про наступне звільнення позивача було попереджено у визначені законом строки, що вбачається з вище досліджених доказів.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП Українивизначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 01 квітня 2015 р. у справі №6-40цс15і.Крім того, згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі за № 6-1264цс17 у постанові від 09 серпня 2017 р., власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Судом встановлено, що 19.02.2020 року ОСОБА_2 було направлено персональне попередження про заплановане вивільнення із займаної посади не раніше ніж за 30 календарних днів від дати персонального попередження відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.94,95); Даний лист, як було установлено в засіданні, був направлений позивачу рекомендованим листом внаслідок того, що ОСОБА_2 перебувала на лікарняному. Про дане свідчать і дані відділу управління персоналом та нагород апарату Чернівецької ОДА, зокрема: з 12.01.по 26.01.2020р., позивачка перебувала у відпустці; з 14.02. фактично по 14.04.2020 року на лікарняному та з 15.04. по 24.04. 2020 року у відпустці (а.с. 95). 15.04.2020 року №0154/30-99 листом Чернівецької обласної держадміністрації ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату відповідно до розпорядження облдержадміністрації від 17.02.2020 року №141-р «Про структуру обласної державної адміністрації» їй пропонується посада завідувача господарства відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Чернівецької облдержадміністрації, на що вона дала згоду засвідчивши підписом (а.с.27) та того ж дня, т.б. з 15.04. по 24.04. 2020 року оформила відпустку (а.с. 95), після виходу з якої - 23.04.2020 року листом за №0154/18-1034 Чернівецької обласної держадміністрації ОСОБА_2 було проінформовано, що раніше надана їй пропозиція щодо призначення на посаду завідувача господарства відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Чернівецької облдержадміністрації не може бути реалізована у зв`язку із скороченням зазначеної посади у штатному розписі апарату Чернівецької ОДА. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис та у разі порушення цієї гарантії негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки).

Що стосується посилання позивача на його неправомірне звільнення без згоди профспілкового комітету спростовуються як дослідженими по справі вищенаведеними доказами, так і показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 .

Доводи позивача про те, що її було звільнено під час лікарняного спростовуються дослідженими доказами по справі. Як було установлено в засіданні звільнення ОСОБА_2 мало місце 27.04. 2020 року, а на лікарняному остання перебувала з 14.02. по 14.04. 2020 року та з 15.04. по 24.04.2020 року перебувала у щорічній відпустці (а.с. 96). Факт отримання трудової книжки та розрахункових грошових коштів при звільненні було в судовому засіданні підтверджено як позивачем, так і представником відповідача.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильними або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта). Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Аналогічну правову позицію висловлено ВС (№ 501/2316/15-ц) та в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 03.08.2015р. №18-441-11, а також аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015р. по справі № 6-234цс14.

Принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Зважаючи на викладене, підстави для поновлення ОСОБА_2 на роботі, посаді відповідального чергового відділу із забезпечення діяльності керівництва апарату обласної державно адміністрації та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відсутні.

Висновки

На підставі викладеного, керуючись статями 22,40,41,43,43-1,49-2 КЗпП, ст.ст. 19, 81, 82, 263,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Чернівецької обласної державної адміністрації (місце знаходження: м. Чернівці вул. Грушевського, 1, ) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а саме - поновленні на посаді відповідального чергового відділу з забезпечення діяльності керівництва апарату Чернівецької обласної державної адміністрації з моменту звільнення та стягненні з Чернівецької обласної державної адміністрації середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15 січня 2021 року

Суддя Слободян Г.М.