справа № 753/8737/21 головуючий у суді І інстанції Комаревцева Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , серія та номер 117, виданий 07 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Порохняк А.В. та відновити становище, що існувало до порушення.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка на праві власності належить ОСОБА_1 . Заборонено будь-яким особам, у тому числі, і державному реєстратору речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав, в тому числі, і відчуження на квартириза вказаноюадресою.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року у зазначеній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що накладений судом арешт порушує її права, як законного власника майна, спричиняє надмірне втручання у майнову сферу та є неспівмірним. Окрім того, надані суду з заявою про забезпечення позову докази не засвідчені в установленому законом порядку, судом не вирішено питання зустрічного забезпечення. Позивач не довів необхідність вжиття заходів забезпечення. Відтак, зважаючи на обставини, викладені у клопотанні ОСОБА_1 просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено. задоволенні клопотання , 2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що додані до заяви про забезпечення позову документи не засвідчені та не підписані, невідоме джерело їх походження. Арешт квартири спричиняє надмірне втручання у майнову сферу відповідача, не є співмірним та покладає надмірний тягар, оскільки надзвичайно обмежує права власника нерухомого майна. ОСОБА_1 не було відомо про видані ОСОБА_3 розписки та жодного відношення до них вона не має, жодних погоджень на їх укладення вона не видавала. Доводи представника позивача, викладені у клопотанні про забезпечення позову, нічим не підтверджені. Належна відповідачу на праві власності квартира не має жодного відношення до позивача. Арештоване майно не належить позивачу та не підлягає передачі йому по будь-яких зобов`язаннях. Відмова у скасуванні заходів забезпечення позову та фактичне залишення арешту належного ОСОБА_1 майна порушує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та є безпідставним втручанням у мирне володіння нерухомим майном. Суд першої інстанції не взяв до уваги письмовий відзив відповідача ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана ухвала була прийнята з порушенням ст. 149 ЦПК України, оскільки підстав для забезпечення позову не було. Розписки є фіктивними, написані відповідачем в один день влітку 2020 року, проте, різними датами під тиском та погрозами насильства з боку позивача та його брата. Про розписки відповідач не розповідав ОСОБА_1 . Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не з`ясував фактичних обставин справи, не дав їм належну оцінку.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на майно та заборону вчинення третім особам дій щодо реєстрації майна, до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав ОСОБА_1 , а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, а ст. 157 цього Кодексу передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто, сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову фактично обґрунтоване її незгодою з ухвалою суду про забезпечення позову, заявленими позовними вимогами та обставинами укладення договору позики.

Підстави для задоволення зазначеного клопотання ОСОБА_1 відсутні, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору дарування квартири. У разі задоволення позову про визнання недійсним договору у даній справі квартира, яка є предметом оспорюваного правочину, підлягає поверненню у власність ОСОБА_3 , та у разі стягнення коштів за договором позики в іншій справі, ОСОБА_2 матиме можливість звернути на неї стягнення у порядку виконання рішення суду.

Обставини, на які посилається заявник, не є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Арешт квартири та заборона вчиняти відносно неї дії не є надмірним втручанням у право власності відповідача ОСОБА_1 , оскільки накладення арешту на квартиру не позбавляє власника права володіти та користування майном, а лише тимчасово обмежує у праві розпорядження ним.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 , підлягають з`ясуванню та оцінці під час розгляду судом справи по суті.

Враховуючи зазначене, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції дотримано норми процесуального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.