Справа № 143/1070/20
19.01.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Огородник Н.А.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -
15 вересня 2020 року позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в якій просять:
-визнати будинок АДРЕСА_1 та господарські споруди біля будинку спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - відсутній) та ОСОБА_3 ;
-визнати за ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - відсутній) право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку господарських споруд біля будинку, як на майно набуте під час шлюбу;
-визнати спадковим майном померлого ОСОБА_3 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку господарських споруд біля будинку;
-визнати в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 право власності за ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - відсутній) на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/4 частку господарських споруд біля будинку, а в загальному на 3/4 частки будинку АДРЕСА_1 та на 3/4 частки господарських споруд біля будинку;
-визнати в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 право власності за ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/4 частку господарських споруд біля будинку.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 і батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 12 лютого 2016 року.
За їхніми заявами 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу Заболотною Тетяною Миколаївною заведено спадкову справу №43/2020 та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру за №66269285.
Спадкове майно, що залишилось після смерті покійного, складається з будинку АДРЕСА_1 та господарських споруд біля будинку.
14.08.2020 року постановами приватного нотаріуса Заболотної Т.М. № 23/02-31 та 24/02-31 їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, який належав останньому.
Будинок та господарські споруди були збудовані та здані в експлуатацію в 1967 році, що підтверджується Актом прийомки індивідуального домоволодіння від 20.02.1995 року, де зазначено, що забудовником є ОСОБА_3 .
Згідно інвентаризаційних відомостей від 24.03.1971 року вказаний будинок з господарськими будівлями дійсно належить ОСОБА_3 .
Крім того, вказують на те, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 09 травня 1965 року, а відтак все майно, набуте під час їхнього шлюбу, вважається спільною сумісною власністю подружжя і частки такого є рівними.
Таким чином, ОСОБА_1 як дружині померлого належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частка господарських споруд біля будинку і вищевказані частки не входять до спадкового майна і мають бути визнані її правом власності.
З огляду на наведене поділу в порядку спадкування підлягає 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частка господарських споруд біля будинку, яка належала покійному ОСОБА_3 і такі частки підлягають поділу в рівних частках між спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто по 1/4 кожному.
Відтак, після поділу спірного майна ОСОБА_1 належатиме 3/4 частки будинку АДРЕСА_1 та 3/4 частки господарських споруд біля будинку (1/2 частка як майно набуте в шлюбі та 1/4 як майно набуте в порядку спадкування), а ОСОБА_2 належатиме 1/4 частки будинку АДРЕСА_1 та 1/4 частки господарських споруд біля будинку.
У зв`язку з тим, що в них відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно та нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, пов`язаних з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, єдиним законним способом захисту їхніх порушених прав є звернення до суду з даним позовом.
11.01.2021 року від позивачки ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона повідомляє, що інформація викладена в її заяві приватному нотаріусу Заболотній Т.М. від 14.08.2020 року не відповідає дійсності в частині визнання нею того факту, що зареєстроване за покійним чоловіком майно є його особистою приватною власністю, оскільки зміст заяви складено приватним нотаріусом особисто, яка запевнила її, що такий зміст є типовим, а відтак перед підписанням заяви вона не ознайомлювалася з ним. Більше того, вона не володіє спеціальними знаннями в галузі права, а тому не розуміла пояснень нотаріуса щодо порядку та способу спадкування майна за законом (а.с. 147).
Позивачі в судове засідання не з`явилися, проте електронною поштою від представника позивачів адвоката Максимів В.І. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Крім того, в клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 72).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшла заява спеціаліста з юридичних питань Погребищенської міської ради Андрійчука В.В., в якій він просив розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 150).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що 09.05.1965 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.101).
Згідно із актом прийомки індивідуального домоволодіння від 20.02.1995 року будинок та господарські споруди були збудовані та здані в експлуатацію забудовником ОСОБА_3 в 1967 році (а.с. 17).
Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами від 17.09.2019 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1967 по 2005 роки (а.с.141-145).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 20 (а.с. 6). На день смерті він був зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 102).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 , та які належали померлому, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 від 17.09.2020 року (а.с. 114-145), актом прийомки індивідуального домоволодіння від 20.02.1995 року (а.с. 17), інвентаризаційними відомостями про домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , виданими Вінницьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 24.03.1971 року (а.с.19).
Згідно із повідомленням виконавчого комітету Погребищенської міської ради № 21 від 04.01.2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету Погребищенської ради народних депутатів від 23.02.1995 року затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Погребищенської міської ради № 25 від 25.06.2020 року вищезазначеному житловому будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 140, 146).
Позивачі у встановлений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу Вінницької області Заболотної Т.М., що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 43/2020 щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 100-117).
Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані по АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 13-16).
Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС України (діючого на час будівництва спірних об`єктів нерухомості) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.
За правилами ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Отже, спірні об`єкти нерухомості були спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_3 та позивачки ОСОБА_1 .
Згідно із ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Частиною 1 ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1 належала Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на спірні об`єкти нерухомості.
Водночас, інша Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на спірні об`єкти нерухомості ввійшла до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 .
В ч.5 ст.168 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відтак, ураховуючи ту обставину, що позивачі, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , кожному із них належить також право на ј частку у праві власності на спірні об`єкти нерухомості, що входять до складу спадщини.
В ч.1 ст.347 ЦК України визначено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
Згідно із ч.3 цієї ж статті ЦК України у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.
В силу п. 76 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 для державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з відмовою власника від права власності подається документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав).
Оскільки позивачка ОСОБА_1 не подавала до органу державної реєстрації прав на нерухоме майно заяви про відмову від права власності від своєї частки у праві спільної сумісної власності на вказані об`єкти нерухомості, та відповідного запису до державного реєстру внесено не було, то таке її право в порядку, встановленому ч.3 ст.347 ЦК України, припинено не було.
З огляду на наведені положення чинного законодавства, вказівка позивачкою в заяві про прийняття спадщини про відмову від отримання свідоцтва про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя не може розцінюватись як її відмова від своєї частки у праві спільної сумісної власності на вищевказані об`єкти нерухомості.
За таких обставин ОСОБА_1 в цілому належить ѕ частки у спірних об`єктах нерухомого майна, а ОСОБА_2 ј частка.
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом встановленого законом строку прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачів за ними необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по АДРЕСА_2 , в частках, зазначених у прохальній частині позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Андрійчуком В.В.
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як на майно набуте під час шлюбу із ОСОБА_3 .
Визнати спадковим майном померлого ОСОБА_3 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Визнати в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Визнати в цілому за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Визнати в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_4 , РНОКПП відсутній;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області, Код ЄДРПОУ 03772654, м. Погребище, Вінницька область, вул. Б. Хмельницького, 77, 22200.

Суддя