Справа № 175/3493/19
Провадження № 2/175/959/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Новік Л.М.,

за участю секретаря - Сапай О.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку :02:001:0302, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , номер 36677405 від 23.04.2015 року. Заборонити відповідачеві ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії, що стосуються відчуження та розпорядження земельною ділянкою :02:001:0302, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , номер 36677405 від 23.04.2015 року. В обґрунтування заявник вказав, що враховуючи суму боргу відповідачки за позовом 105 000 (сто п`ять тисяч) грн. та орієнтовну вартість належного їй на праві власності майна, вважає, що приблизна сума вартості майна ОСОБА_3 , яка може повністю покрити її борг перед ним, це вартість належній їй на праві власності земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0302, оскільки ринкова вартість будинку значно перевищує суму боргу ОСОБА_2 її небажання з`являтися до судового засідання понад півтора року не дає йому сподівань на виконання рішення суду, у разі прийняття на його користь, відповідачем добровільно. Ним, з урахуванням вимог постанови Дніпровського апеляційного суду у справі № 175/3493/19 було зроблено запит до Відділу у Дніпропетровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання відомостей з грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0302, на який отримано відмову в наданні такої інформації, оригінал додається. На його спроби отримати експертну оцінку вартості землі у приватних структурах йому також відмовлено навіть в подачі заяви, оскільки він не є власником вказаної земельної ділянка, і при тому ця земельна ділянка не належить державі чи громаді м. Підгороднє. Враховуючи ту обставину, що він не може отримати матеріально-грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0302, а відповідач ухиляється від судових засідань і тим самим затягує розгляд справи. Вважає, що необхідність забезпечити зазначений позов полягає у матеріальних інтересах позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення у разі прийняття такого. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити виконання рішення суду або поновлення порушених прав та його інтересів, за захистом яких він звертається до суду, у разі задоволення позову, оскільки відповідачка протягом тривалого часу уникає від виконання зобов`язання останнім часом змінила місце своєї реєстрації, останнім часом не контактує з ним взагалі.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведеного відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем не надано доказів на підтвердження можливого вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, а вказані лише твердження про можливі дії відповідача, у разі не забезпечення позовних вимог, що в свою чергу без доручення відповідних доказів на свої посилання та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, позивач не надав доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Дані обставини свідчать про те, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні, а вимоги заявника зводяться лише до припущень, тому заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149,151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Новік