Справа № 524/7048/15-ц
Провадження № 8/524/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Воблікової І.О.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника АТ «Укрсиббанк» Тіторенка І.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 липня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алвіга", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74244,76 доларів США, та пені в розмірі 38580,99 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 .

Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати в розмірі 2142 грн. 00 коп.

Заявник зазначає, що 16.06.2021 року Верховним Судом ухвалено постанову у справі № 817/872/16, якою скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, які, в свою чергу, були підставою для ухвалення рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2019 року про звернення стягнення на спірне майно.

До того ж, з ухваленням Великою Палатою Верховного Суду 15 червня 2021 року постанови у справі № 922/2416/17, яка є тотожно з вказаною справою, заявник вважає, що правова позиція, викладена у ній, повинна бути взята до уваги судом, оскільки реалізація майна з прилюдних торгів є різновидом договору купівлі-продажу. З моменту укладення такого договору купівлі-продажу іпотека придбаного майна припиняється. Таке припинення іпотеки є реалізацією одного із основних принципів проведення прилюдних торгів конкуренції покупців з метою дотримання привабливості майна. Доля виручки, отриманої на прилюдних торгах за продане майно, не може впливати на момент припинення іпотеки, бо покупці не впливають на такі розрахунки.

Отже, той факт, що ПАТ «УкрСиббанк» не отримав коштів від проданого на прилюдних торгах майна 27.08.2018 року жодним чином не спростовує та не впливає на той факт, що іпотеку було припинено, а єдиним законним власником (добросовісним набувачем) став ОСОБА_1 .

Тобто, той факт, що заявник є добросовісним набувачем з 27.08.2018 року свідчить про припинення іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» від 20.11.2006 року. Крім того, ОСОБА_9 не набув право власності на приміщення нотаріальної контори, оскільки іпотека, що стала підставою для проведення прилюдних торгів 24.09.2020 року, є припиненою з 27.08.2018 року.

Також заявник вказує, що правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 22.06.2021 року по справі №334/3161/17, має бути застосований під час перегляду у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року залишено без руху заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, надано строк для усунення недоліків.

05.08.2021 року Автозаводським районним судом міста Кременчука постановлено ухвалу, якою вказану заяву ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Крюківського районного суду міста Кременчука.

16.09.2021 року Крюківським районним судом міста Кременчука постановлено ухвалу про передачу заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука як до суду, який ухвалив судове рішення.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13.10.2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Медведєва Т.В. заяву підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у ній. У судовому засіданні пояснила, що підставою для перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме практика Верховного суду у подібних правовідносинах, наведена у заяві, яка підлягає застосуванню, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, - рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року.

Представник АТ «УкрСиббанк» - Тіторенко І.А. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував в повному обсязі, суду пояснив, що заявником не наведено обставин, які б впливали на чинність рішення суду. Із заяви не вбачається нових істотних обставин для справи, які існують та не були відомі заявнику. Представник вважає, що скасування рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року не впливає на висновки суду про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки, як встановлено судами, договір купівлі-продажу від 21 листопада 2015 року був укладений іпотекодавцем без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», а тому є нікчемним відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку», а в силу ст. 22 Закону України «Про іпотеку» іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Судова практика, на яку посилається заявник, не є обставиною, яка є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, про слухання заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Неявка учасників розгляду справи в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Суд, заслухавши представника заявника та представника АТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алвіга", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74244,76 доларів США, та пені в розмірі 38580,99 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 .

Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане рішення було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року та постановою Верховного суду від 04 вересня 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що в першу чергу відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18.11.2004 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)) зазначено, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Звертаючись з вказаною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що ухвалення 16.06.2021 року Верховним Судом постанови у справі № 817/872/16, якою скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, які, в свою чергу, були підставою для прийняття рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2019 року, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_2 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20.11.2006 року, Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , номер запису про іпотеку 11801282, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: назва реєстру Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер 4084591. 20.11.2006 17:34:37, реєстратор Кременчуцький міський нотаріальний округ. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Банком, як іпотекодержателем, не подавалась нотаріусу заява про внесення до Реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення іпотеки, а також інші визначені Законом та Порядком документи, необхідні та достатні для прийняття державним реєстратором рішення про припинення іпотеки.

Крім того, судами встановлено, що мав місце факт несанкціонованого втручання сторонніх осіб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а приватним нотаріусом Кучиком С.Л. не вчинялись нотаріальні дії щодо припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 11801282) приміщення вказаної нотаріальної контори.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що запис про реєстрацію припинення іпотеки на нежитлове приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_2 , є незаконним та підлягає скасуванню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 16 червня 2021 року по справі № 817/872/16 скасував постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кучика Сергія Леонідовича про скасування рішення та запису закрив, оскільки юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Наразі, вказаний спір перебуває на розгляді у Крюківському районному суді м. Кременчука.

Суд не погоджується з доводами заявника про те, що скасування постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року є підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, так як, ухвалюючи постанову від 04 вересня 2020 року, Верховний суд погодився з висновками судів, що у позивача виникло право на задоволення вимог за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень статей 12, 33, 41 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки, укладеного банком зі ОСОБА_3 , оскільки вимоги позивача про погашення кредитної заборгованості добровільно відповідачами не виконані, а також, що договір купівлі-продажу від 21 листопада 2015 року був укладений іпотекодавцем ОСОБА_3 без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», а тому є нікчемним відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку».

У своєму рішенні Верховний суд зазначив, що, вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Таким чином, встановивши наявність у ОСОБА_8 заборгованості перед позивачем за основним зобов`язанням, погашення якої забезпечене дійсною іпотекою, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення статей 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку», і дійшли правильного висновку про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку.

Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції, з яким погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції, вважав порушення боржниками умов кредитного договору, порушення іпотекодавцем вимог Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору, крім того, суди визнали право банку на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя у відповідності до статей 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку».

Визнання незаконним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори, встановленою на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрсибБанк» та ОСОБА_3 , є однією з обставин, на які посилалися суди, задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року не слугувала беззаперечною підставою для ухвалення судового рішення, яке заявник просить переглянути.

Інші обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві, не є нововиявленими, а ґрунтуються на переоцінці доказів, яким судами першої, апеляційної і касаційної інстанцій надано відповідну оцінку.

Судом враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/819/18 від 14.04.2021, у якому зазначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставиною, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Суд також зауважує, що ухвалення ВП ВС постанов у подібних правовідносинах, зокрема від 15.06.2021 року по справі №922/2416/17, від 22.06.2021 року по справі № 334/3161/17, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а відтак, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити та залишити в силі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 липня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353-355, 423-429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 липня 2019 року по справі №524/7048/15-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 липня 2019 року по справі №524/7048/15-ц за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: Н.Д.Вінтоняк