Справа № 183/3929/20
№ 2/183/861/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

за участю:

представника позивача ОСОБА_5 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив суд:

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , на 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 , на 1/5 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 часток житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

-присудити на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошову компенсацію за частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що йому, на підставі договору дарування, посвідченого 20.10.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1112, належить 3/5 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередній власник цілого житлового будинку ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її спадкоємці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , отримавши свої свідоцтва про право на спадщину на частки означеного будинку, - подарували його позивачеві, а інші спадкоємці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , подавши заяви про прийняття спадщини, належним чином не оформили свої спадкові права на належні їм частки означеного будинку.

Так, ОСОБА_10 отримав своє свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , прийнявши спадщину, не оформили належним чином свої спадкові права. При цьому, ОСОБА_12 також померла, її спадкоємицею є відповідач по справі - ОСОБА_3 .

При цьому спадкоємицею ОСОБА_11 є її дочка ОСОБА_4 , яка також не оформила свої спадкові права на частку спірного будинку.

Таким чином, позивач зазначає, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке на законодавчому рівні пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи, розділити спірний житловий будинок в натурі між співвласниками не можливо, частка кожного відповідача є не значною, тому позивач наполягає на сплаті грошової компенсації за належну відповідачам частки житлового будинку та припинення їх права на частки у спільному майні.

У відзивах на позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнають позов ОСОБА_1 в повному обсязі, не оспорює обставини, викладені у позові (а.с. 84-85, 88-89).

Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року відкрите провадження у справі (а.с. 38).

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 51-52).

Ухвалою суду від 20.05.2021 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 94-95).

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_11 (а.с. 109).

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати витяг зі спадкового реєстру, а за наявності заведеної спадкової справи, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_11 (а.с. 113).

Ухвалою суду від 28 липня 2021 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати витяг зі спадкового реєстру, а за наявності заведеної спадкової справи, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_10 (а.с. 115).

Представник позивача - адвокат Курячий А.В. в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення щодо обставин, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Довгаль С.М. в судовому засіданні позов визнав, надав пояснення щодо обставин, викладених у відзиві, не заперечує проти того, що частка у житловому будинку не може бути виділена в натурі, не заперечує проти розміру визначеної експертним шляхом грошової компенсації.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні також визнала позов у повному обсязі, підтвердивши, що таке припинення на частку не завдасть їй істотної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, тому справа розглянута у її відсутність.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, Новомосковською державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи № 332/2005 після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріали справи мітять наступне.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулися: син ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дочка ОСОБА_11 , дочка ОСОБА_13 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_9 .

12.10.2007 року ОСОБА_9 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого набула право власності на 2/5 частин житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 66).

12.10.2007 року ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого набув право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 68).

12.10.2007 року ОСОБА_14 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого набув право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 70).

Даних про отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_11 матеріали спадкової справи не містять.

20.10.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М., посвідчено договір дарування, який зареєстрований в реєстрі за № 1112, у відповідності до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подарували ОСОБА_1 3/5 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).

Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформована станом на 25.10.2016 року містить інформацію про те, що 2/5 частини зазначеного будинку до цих пір значаться зареєстрованими за ОСОБА_7 (а.с. 24-25).

ОСОБА_10 , який отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку спірного будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 107).

Новомосковською державною нотаріальною конторою після його смерті заведено спадкову справу № 476/2008, у відповідності до якої із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 (а.с. 120), отримавши свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно.

Даних про наявність інших спадкоємців померлого ОСОБА_10 матеріали спадкової справи не місять, однак позивач та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наполягають на тому, що ще одна спадкоємиця ОСОБА_10 його дочка ОСОБА_12 , - прийняла спадщину, однак померла, внаслідок чого ОСОБА_3 набула права на спадкування її частки у спірному нерухомому майні.

ОСОБА_11 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , однак не отримала свідоцтво про право на спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Даних про наявність спадкової справи після її смерті судом не встановлено, однак сторони не спростовували того факту, що ОСОБА_4 є єдиною спадкоємицею прав та обов`язків ОСОБА_11 .

У відповідності до звіту про оцінку майна ринкова вартість цілого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складає 14060 гривень.

Технічні характеристики будинку беззаперечно доводять суду неможливість виділу в натурі 1/5 частки житлового будинку.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу припинення права на частку у спільному майні, врегульовані наступними нормами закону.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 321 ЦК України).

Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити дотримання їх точності. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

За змістом статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у постанові від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс14 визначальною обставиною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників є те, чи буде істотною шкода завдана внаслідок такого припинення.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) вказано, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном».

Перелічені вище докази дають суду беззаперечні докази наявності двох обставин для припинення права на частки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , визначені ст. 365 ЦК України, а саме частки є незначною і не може бути виділена в натурі, цілий будинок є неподільним.

При цьому суд не вбачає порушень права на житло ОСОБА_4 , оскільки остання у власності має інше нерухоме майно (а.с. 29).

Вирішуючи питання щодо можливості спільного володіння і користування майном суд бере до уваги посилання сторін на наявність кровного споріднення між ними, однак, як зазначає позивач, він фактично проживає у будинку, а відповідачі ніколи не проживали в ній, між сторонами не існувало жодного порядку користування житлом.

Так само суду не доведено наявність усталених сімейних зв`язків та ознак сім`ї, в розумінні ст. 3 СК України, які б свідчили про наявність спільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачами, про пов`язаність спільним побутом, а тому суд приходить до переконання про неможливість спільного користування та володіння майном, яке перебуває у спільній власності різних сімей.

Слід також звернути увагу на ту обставину, що грошові компенсації у розмірі, визначеному позивачем, що знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України, являються також достатніми для забезпечення прав на інше житла. Означені суми компенсації сторонами не оспорювалися.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, припинення права власності відповідачів на належні їм частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, не завдасть істотної шкоди та не порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших, тому втручання у право власності відповідачів шляхом позбавлення їх права на частку у спільному майні, та стягнення грошової компенсації, буде справедливими по відношенню до інших співвласників, та таким, що узгоджується з усталеною практикою, викладених у Постановах Верховного Суду України в аналогічних справах.

При цьому суд вважає за необхідне, судові витрати покласти на позивача, оскільки саме ним набувається право власності на житловий будинок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на 1/5 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 часток житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Присудити на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію у розмірі 14106 гривень (чотирнадцять тисяч сто шість гривень) за 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області по квитанціям № 59 від 24.06.2021 року.

Присудити на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію у розмірі 14106 гривень (чотирнадцять тисяч сто шість гривень) за 1/10 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області по квитанціям № 54 від 24.06.2021 року.

Присудити на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію у розмірі 28212 гривень (двадцять вісім тисяч двісті дванадцять гривень) за 1/5 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області по квитанціям № 55 від 24.06.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.