Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2021 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
за участю: представника заявника ОСОБА_1
В обґрунтування поданої заяви заявник покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маніно Калачіївського району Воронежської області, РРФСР, до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тулієвим А.А. була заведена спадкова справа № 4/2019, номер у Спадковому реєстрі 64022775. Крім того ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті була заведена спадкова справа № 5/2019, номер у Спадковому реєстрі 64023065. Заявник вказує, що ОСОБА_3 був зареєстрований зі своєю дружиною, ОСОБА_5 , за однією адресою з 22.10.1984 року до дня її смерті та після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини не звертався, а отже є таким, що спадщину за дружиною фактично прийняв. Заявник зазначає, що вона є спадкоємицею до майна померлого ОСОБА_3 згідно з заповітом, посвідченим Сулимою Н.Б., державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори, 29.10.1996 року за р.№6-4811. Однак, коли вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Тулієва А.А. для оформлення своїх спадкових прав, останньою було виявлено неточності, а саме різницю у написані прізвищ померлих у одну літеру (« ОСОБА_6 »-« ОСОБА_7 », « ОСОБА_6 »-« ОСОБА_7 ») у правовстановлюючих документах. Заявник ОСОБА_2 вказує, що описані вище невідповідності у документах створили їй незручності, оскільки остання не може належним чином оформити свої права на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , а тому просить заяву задовольнити.
Представник зявника у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення, викладені у позові.
Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гулієв А.А. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Дослідивши заяву з додатками, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маніно Калачіївського району Воронежської області, РРФСР (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тулієвим А.А. була заведена спадкова справа № 4/2019, номер у Спадковому реєстрі 64022775 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55769693 від 08.04.2019 p. (а.с.10).
Крім того ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 5/2019, номер у Спадковому реєстрі 64023065 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55770302 від 08.04.2019 p. (а.с.11).
Згідно довідки ЛМКП «Айсберг» від 03.02.2020 року № 406 та інформації про реєстрацію місця проживання у паспорті ОСОБА_3 в графі «Місце проживання» ОСОБА_3 був зареєстрований зі своєю дружиною, ОСОБА_5 , за однією адресою з 22.10.1984 року до дня її смерті.
Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини не звертався, а отже є таким, що спадщину за дружиною фактично прийняв.
Згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Сулимою Н.Б. 29.10.1996 року за р.№6-4811, заявник ОСОБА_2 є спадкоємицею до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.15).
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №218/02-31 від 13.10.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тулієвою А.А. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з виявленими неточностями у правовстановлюючих документах (а.с.12-13).
У заповіті, посвідченому державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Сулимою Н.Б. 29.10.1996 року за р.№6-4811 вказано прізвище заповідача « ОСОБА_6 », а місце реєстрації співпадає із відповідною інформацією про померлого ОСОБА_3 (а.с.15).
У державному акті про право приватної власності на землю, ІІІ-ЛВ №013016, виданому 06 грудня 1996 року Лозинською сільською радою народних депутатів Яворівського району Львівської області, вказано прізвище власника « ОСОБА_6 », а у державному акті про право приватної власності на землю, IV-ЛВ №056843, виданому 26 травня 1999 року Лозинською сільською радою народних депутатів Яворівського району Львівської області, уже вказано « ОСОБА_7 », хоча в обох державних актах у графі «місце проживання» вказана одна й таж адреса реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.16-19).
В той час, у паспорті ОСОБА_3 , НОМЕР_2 , виданому Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 14 листопада 1997 року; у свідоцтві про смерть ОСОБА_5 , серія НОМЕР_3 , видане 24 листопада 2010 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції; у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , серія НОМЕР_4 , видане 01 березня 2019 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вказано написання прізвищ через літеру «є» ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ).
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
При цьому, згідно ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Після набрання рішенням законної сили воно згідно ст.18 ЦПК України стає обов`язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв`язку з встановленням судом фактів.
Факт належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити спадок після смерті ОСОБА_3 . Встановлення факту належності правовстановлюючих документів породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.
За таких обставин, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності правовстановлюючих документів, який має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Р. Волоско