Номер провадження: 22-ц/813/5131/21
Номер справи місцевого суду: 521/1739/20
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року (одноособово суддя Тополева Ю.В.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

05.02.2020 року акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі -Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 133 912,78 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

02.11.2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка 02.11.2010 року підписала заяву та отримала кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифам банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Посилаючись на те, що відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконує, станом на 30.10.2019 року виникла заборгованість, яка становить 133 912,78 гривень, з яких: 475 гривень заборгованість за тілом кредиту; 133 437,78 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, Банк просив про задоволення позову.

Представник Банка і відповідачка не приймали участі у судовому засіданні 01.07.2020 року.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2020 року позов Банка задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2010 року у розмірі 475 гривень, а також судовий збір у розмірі 10,51 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк в особі представника не погодився із заочним рішенням суду від 01.07.2020 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, а в іншій частині залишити рішення без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Відмовляючи у позові в частині стягнення заборгованості за процентами суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при вкладенні договору з відповідачем Банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими, однак Банк не погоджується із таким висновком суду, оскільки суд не в повній мірі встановив дійсні обставини справи.

02.11.2020 року відповідачка підписала Анкету- Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої погодилась, що Анкета-заява разом з Умови та правила надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування складають договір про надання банківських послуг. 02.11.2020 року відповідачка також підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначені: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5 % на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме, Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за вожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» є належним доказом ознайомлення із умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17.

Оскільки сторони узгодили розмір відсоткової ставки у підписаній відповідачкою Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», позовні вимоги Банку щодо стягнення відсотків за ставкою 2,5 % на місяць підлягали задоволенню.

Станом на 31.08.2014 року заборгованість по відсоткам за складала 584,21 грн., за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року (строк закінчення картки) заборгованість по відсоткам за ставкою 30 % річних складала 288,96 грн. 5.00 (тіло кредиту)*30(розмір відсоткової ставки)/360*730(кількість днів). Таким чином, заборгованість по відсоткам складає 873,17 грн. (584,21+288,96).

На підтвердження позовних вимог позивачем до апеляційної скарги додаються докази: довідка про відкриття рахунку; довідка про встановлення кредитного ліміту; виписка по рахунку, підписана відповідачем копія Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підтверджують відкриття карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту та користування кредитними коштами відповідачем, а також ознайомлення з умовами кредитування.

Банк разом із позовною заявою надав до суду докази на підтвердження позовних вимог та позовна заява відповідала вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження. Ухвала про витребування додатних доказів та відзив на позов на адресу позивача не надходили, тому і в наданні додаткових доказів не було необхідності, через що докази, які долучаються до апеляційної скарги не подавалися до суду першої інстанції.

Зазначене є об`єктивною причиною не подання додаткових доказів до суду першої інстанції.

Просимо суд, взяти їх до уваги при розгляді справи в апеляційній інстанції задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Одеський апеляційний суд надіслав на адресу місця реєстрації відповідачки копію

ухвали суду від 20.07.2020 року про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою Банка і копію апеляційної скарги Банка на заочне рішення суду від 01.07.2020 року, проте поштова кореспонденція 29.07.2020 року і повторно 03.11.2020 року не вручена відповідачці з підстав того, що «адресат відсутній за вказаною адресою» тобто за місцем реєстрації (а.с.47,).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ст.128 ч.ч.6, 7 п.2, ст. 130 ч.ч.1, 10 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка ОСОБА_1 вважається такою, що повідомлена 29.07.2020 року про відкриття апеляційного провадження за скаргою Банка на заочне рішення суду від 01.07.2020 року.

Відповідачка ОСОБА_1 не скористалась правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

02.11.2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Банку № НОМЕР_1 , відповідно до якої відповідачка отримала кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.13,36).

За розрахунками Банка у відповідачки станом на 30.10.2019 року виникла заборгованість, яка становить 133 912,78 гривень, з яких: 475 гривень заборгованість за кредитом; 133 437,78 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 9-12).

Згідно виписки по основній картці № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 за період з 28.02.2013 року по 02.03.2020 року, 28.02.2013 року кредитний ліміт збільшений з 300 гривень до 500 гривень, 01.03.2013 року і 02.03.2013 року відповідачка через банкомат отримала кошти, у подальшому, за порушення умов договору, Банк списував і нараховував проценти, пеню та неустойку (а.с.53-56,74,75).

З довідки про зміну умов кредитування вбачається, що страт карткового рахунку мав місце 28.02.2013 року за карткою № НОМЕР_2 за встановленим кредитним лімітом 300 гривень і цього ж дня кредитний ліміт збільшений до 500 гривень, 08.11.2019 року кредитний ліміт становив 0,00 гривень (а.с.57,76).

Відповідно до довідки про видачу кредитної картки за кредитним договором між Банком і ОСОБА_1 , 28.02.2013 року відповідачці видана картка № НОМЕР_2 зі строком дії до 08/16 (а.с.58,77).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини досліджені нові докази.

До апеляційної скарги Банк додав Довідку № 18126765 від 02.11.2020 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначені: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5 % на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме, Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за вожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій), а.с.124.

Між сторонами виникли правовідносини із кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанціїу зв`язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 133 437,78 гривень, виходив з недоведеності позовних вимог Банка у цій частині (а.с. 114-118).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду у цій частині з таких підстав.

Банк просив стягнути із відповідачки, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 133 437,78 гривень(а.с.2-5).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 530 ч.1 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 ч.1, 612 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

02.11.2010 року відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Банку № НОМЕР_1 , відповідно до якої відповідачка отримала кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок .

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, Банк, крім розрахунку заборгованості за договором, Банк посилається на Довідку №18126765 від 02.11.2020 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Згідно Довідки №18126765 від 02.11.2020 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначені: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5 % на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме, Пеня=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за вожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

Оскільки сторони узгодили розмір відсоткової ставки у підписаній відповідачкою Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Банк вправі вимагати стягнення відсотків за ставкою 2,5 % на місяць.

За розрахунками Банка у позовній заяві заборгованість попроцентам за користування кредитом у період з 28.02.2013 року по 31.01.2019 року становить 133 437,78 гривень (а.с.9-12).

Відповідно до довідки про видачу кредитної картки за кредитним договором між Банком і ОСОБА_1 , 28.02.2013 року відповідачці видана картка № НОМЕР_2 зі строком дії до 08/16.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (ст.1 ч.1 п.1.27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Платіжна картка, яка є складовою кредитного договору, діє в межах визначеного нею строку (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14).

Згідно з п.2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг у Банку, Банк видає клієнту картку, її вид визначається в пам`ятці Клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в заяві (а.с.30 зворот).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч.1,2,4ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом ( ст. 598 ч.1 ЦК України).

З огляду на те, що картка діє в межах визначеного нею строку (на картці вказана гранична дата (місяць та рік) дії картки і останнім днем дії картки є останній календарний день зазначеного місяця, у даному випадку, строк дії картки закінчився у серпні 2016 року, тому Банк має право на стягнення нарахованих відсотків за період з лютого 2013 року по серпень 206 року включно.

За розрахунками Банка, наведеним в апеляційній скарзі, станом на 31.08.2014 року заборгованість по відсоткам за складала 584,21 грн., за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року (строк закінчення картки) заборгованість по відсоткам за ставкою 30 % річних -288,96 грн. 5.00 (тіло кредиту)*30(розмір відсоткової ставки)/360*730(кількість днів), а всього заборгованість по відсоткам становить -873,17 грн. (584,21+288,96), а.с.122.

Зважаючи на викладене, вимоги Банка в частині стягнення заборгованості по відсоткам підлягають задоволенню частково, у розмірі 873,17 гривень за період з 28.02.2013 року по 31.08.2016 року.

Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про стягнення судового збору у розмірі 10,51 гривень.

За розгляд справи в суді першої інстанції про стягнення заборгованості у розмірі 133 912,78 гривень 17.01.2020 року Банк сплатив судовий збір у мінімальному розмірі 2 102 гривень (а.с.1).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою (1,5% але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб), ст. 4 ч.1, ч.2 п.1 Закону України «Про судовий збір».

З 01.01.2020 року мінімальний розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становив 2 102 гривень. Позов Банка задоволений судом першої інстанції у розмірі 475 гривень (заборгованість за кредитом), який також підлягав оплаті судовим збором виходячи з мінімального розміру, тобто у розмірі 2 102 гривень. Між тим, суд першої інстанції стягнув судовий збір у розмірі 10,51 гривень (а.с.117,118), тобто без врахуванням вимог закону щодо мінімального розміру судового збору.

Тому рішення суду першої інстанції в частині визначення і стягнення розміру судового збору підлягає скасуванню.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника Банка у скарзі, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові через те, що наявні докази обізнаності позичальника щодо сплати відсотків за користування кредитом, прийняті до уваги і є підставою для задоволення позову частково.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Порушене відповідачкою право Банка на стягнення процентів за користування кредитними коштами підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом частково задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, оскільки Банк не довів своїх вимог в частині стягнення з відповідачки процентів, відсутні підстави для ствердження про порушення прав або інтересів позивача у цій частині, за захистом яких він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у стягненні відсотків за користування кредитом, висновки суду в цій частині, а також в частині стягнення судового збору не відповідають обставинам справи і нормам ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 530 ч.1, 610 ч.1, 612 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 4 ч.1, ч.2 п.1 Закону України «Про судовий збір», рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у вказаній частині з прийняттям нового судового рішення.

Апеляційна скарга представника Банка не містить доводів щодо незаконності рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 475 гривень, тому, виходячи з вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не перевіряє рішення суду першої інстанції в цій частині.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів частково задовольняє скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в частині, тому Банк має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої в розмірі 2 102 гривень і в суді апеляційної інстанцій в розмірі 3 153 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1,129).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом і стягнення судового збору - скасувати.

Позов акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (Код ) заборгованість по відсоткам за кредитним договором б/н від 02.11.2010 року врозмірі 873,17 гривень за період з 28.02.2013 року по 31.08.2016 року, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 101 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції і в розмірі 3 153 гривень за розгляд справи суд апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до ст. 389 ч.3 п.2 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 21.01.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова