ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/730/20 Номер провадження 22-ц/814/22/21Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянувши в м.Полтаві у апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 липня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що 1995 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, згода на проживання якого з позивачем сторонами досягнута, спір про спільне майно відсутній. ОСОБА_2 посилається на те, шо у сторін відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя та сімейні цінності, втратили почуття любові та поваги один до одного.

З цих підстав позивач просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований Комсомольським МВГСу, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №477.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 липня 2020 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 листопада 1995 року Комсомольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 477 - розірвано.

При розірванні шлюбу відповідачу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник у апеляційній скарзі заперечував проти розірвання шлюбу, вважає помилковим висновок суду про те, що примирення між сторонами неможливе, жодних підстав для розірвання шлюбу відповідач не знаходить, на її думку розірванню шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї, в тому числі інтересам спільної дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 20 листопада 1995 року Комсомольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 477 (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.09.2020 року сторонам надавався строк на примирення терміном три місяці, однак, ані позивач, ані відповідач бажання налагодити сімейні відносини, не виявили.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив із того, що з урахуванням встановлених обставин подальше перебування сторін в шлюбі суперечить інтересам кожного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність підстав для розірвання шлюбу є необгрунтованими. Так, відповідач у суді першої інстанції не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 22), заходи суду щодо примирення подружжя не призвели до налагодження подружніх відносин, примушування жінки або чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися і збереження сім`ї є неможливим.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 липня 2020 рокузалишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов