ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/733/20

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/194/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Шапко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора Відкритого акціонерного товариства «Банк «БІГ Енергія» Васильченка Юрія Леонідовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп» про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити певні дії,

дата та місце складання повного тексту рішення: 29 вересня 2020 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ліквідатора ВАТ «Банк «БІГ Енергія» Васильченка Ю.Л., ТОВ «Брокінвестгруп» у якому просила:

- визнати незаконними дії ліквідатора ВАТ «Банк «БІГ Енергія» Васильченка Ю.Л. в частині визначення черги та розміру акцептованих вимог та віднесення ОСОБА_1 до реєстру кредиторів за Законом України «Про банки і банківську діяльність», в редакції Закону №3127-ІV від 24 липня 2009 року;

- визнати незаконною бездіяльність ТОВ «Брокінвестгруп» з приводу відмови у внесенні змін до реєстру вимог кредиторів банку на підставі заяви від 19 січня 2016 року та рішень судів, що набрали законної сили, у зв`язку із збільшенням визнаної судами суми боргу;

- визнати незаконною бездіяльність ТОВ «Брокінвестгруп» з приводу відмови у розгляді по суті заяви ОСОБА_1 про внесення змін до реєстру кредиторів від 20 березня 2016 року, у зв`язку із збільшенням визнаної судами суми боргу;

- зобов`язати ТОВ «Брокінвестгруп» внести зміни до реєстру вимог кредиторів банку, виключивши позивача з черги акцептованих ліквідатором ВАТ Банк «Біг Енергія» Васильченком Ю.Л. вимог реєстру кредиторів банку за Законом України «Про банки і банківську діяльність», в редакції Закону № 3127-ІV від 24 липня 2009 року та включити вимоги до реєстру кредиторів банку четвертої черги у сумі 7178345 грн 83 коп. згідно положень ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції Закону №3127- ІV від 29 листопада 2005 року;

- зобов`язати ТОВ «Брокінвестгруп» виплатити кошти кредиторської заборгованості ВАТ «Банк «БІГ Енергія» у сумі 7178345 грн 83 коп., в порядку черговості передбаченої ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції Закону №3127-ІV від 29 листопада 2005 року до виплати коштів за вимогами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які реєстром кредиторів банку віднесено до 3 черги за Законом України «Про банки і банківську діяльність», в редакції Закону №3127-ІV від 24 липня 2009 року, встановивши спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення на користь позивача коштів у сумі 7178345 грн 83 коп. зі спеціального рахунку ВАТ «Банк «БІГ Енергія» у Національному банку України для відшкодування заборгованості кредиторам ВАТ Банк «Біг Енергія».

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між ОСОБА_1 та ВАТ Банк «Біг Енергія» у 2007 та 2008 роках були укладені договори банківських вкладів, які в подальшому рішеннями судів були розірвані та на користь позивачки було стягнуто суми боргу, проценти за користування вкладом, судові витрати та витрати на правову допомогу, інфляційні та 3% річних. З 24 лютого 2010 року розпочато процедуру ліквідації ВАТ Банк «Біг Енергія».

За договором про передавання в управління непроданих активів від 28 січня 2014 року ТОВ «Брокінвестгруп» є правонаступником органу управління ВАТ Банк «Біг Енергія» ліквідатора Васильченка Ю.Л. Зазначала, що відповідно до п.2.6 вказаного договору Національний Банк України здійснює контроль за діяльністю Управителя щодо проведення процедури управляння активами і задоволення вимог вигодонабувачів, а тому оскільки Управитель в порушення зобов`язань взятих на себе за договором від 28 січня 2014 року та чинного законодавства безпідставно відмовляється вносити зміни до реєстру кредиторів та розглядати питання про зміну розміру її вимог як Вигодонабувача згідно наданих судових рішень, то його бездіяльність є неправомірною. Враховуючи, що у зв`язку з незаконним неповерненням вкладів у процесі ліквідаційної процедури заборгованість банку збільшується, про що свідчать наявні судові рішення, позивачка звернулася до ТОВ «Брокінвестгруп» із заявою про внесення змін до реєстрів кредиторів, однак останнє відмовило у її задоволенні. Позивачка вважає, що всі її вимоги як вкладника, згідно ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції Закону №3127-ІV від 29 листопада 2005 року, як такі, що перевищують еквівалент 50000 грн, підлягають включенню до четвертої черги вимог кредиторів та мають виконуватися пріоритетно перед вимогами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції врахував те, що 02 квітня 2015 року Національним банком України затверджено ліквідаційний баланс ВАТ Банк «Біг Енергія», ухвалено остаточний звіт ліквідатора та прийнято рішення про завершення процедури ліквідації банку, а тому з цієї дати зобов`язання ОСОБА_2 щодо вчинення ліквідаційної процедури банку закінчились, що Договором про передавання непроданих активів №33-Л у повноваженнях ТОВ «Брокінвестгруп» не передбачено права змінювати черговість кредиторів та вносити зміни в Реєстр в сторону збільшення кредиторських вимог на підставі рішень суду та дослідивши подані позивачем докази у справі, а саме копії рішень на загальну суму 6582422 грн 33 коп., дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог саме до вказаних відповідачів.

Не погоджуючись з вказаним рішення ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що дії ліквідатора в частині визначення розміру акцептованих вимог є неправомірними, оскільки виходячи з вимог ст.1058 ЦК України, цивільні відносини, які виникають з договорів банківських вкладів укладених у 2007, 2008 роках включають в себе, зокрема обов`язок банку з повернення суми вкладу який має бути реалізованим, у тому числі в процесі ліквідації банку, а тому розмір акцептованих вимог, які підлягають внесенню до реєстру кредиторів становить не 1352037 грн 95 коп., як визначив ліквідатор, а 1967434 грн 66 коп.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що обставини, які були встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, вже встановлена незаконність дій та визнано незаконними дії ліквідатора ВАТ Банк «Біг Енергія» Васильченка Ю.Л. в частині визначення черги акцептованих вимог та віднесення ОСОБА_3 , повністю ідентичних обставин справи до реєстру кредиторів за ЗУ «Про банки і банківську діяльність», то винесення протилежного по суді судового рішення у цій справі свідчить про грубе порушення судом вимог ст.82 ЦПК України, внаслідок чого судом було ухвалено незаконне і необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що між ВАТ «Банк «БІГ Енергія», в особі Чернігівської філії ВАТ «Банк «БІГ Енергія», та ОСОБА_1 укладено договір №707/07/038 від 22 січня 2007 року, згідно п. 1.2 якого був розміщений вклад терміном з 22 січня 2007 року по 22 січня 2009 року.

22 серпня 2007 року ВАТ «Банк «БІГ Енергія», в особі Чернігівської філії ВАТ «Банк «БІГ Енергія» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення вкладу на депозитний рахунок №707/07/1216, строком на 2 роки під 16,2% річних, а також договір №ДС2 N 012124 від 10 жовтня 2008 року, строком на 1 рік під 21% річних.

22 січня 2009 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до відповідача про видачу коштів у зв`язку з закінченням строку дії договору, але відповідачем в порушення п.2.1.5 договору по закінченню терміну дії договору не була повернута сума вкладу у сумі 1150582 грн 54 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 квітня 2009 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто 1150582 грн 54 коп. боргу вкладу та судові витрати в сумі 30 грн, всього 1150612 грн 54 коп. (а.с.17, 18).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2009 року змінено рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2009 року, та розірвано договір №707/07/1216 про банківський вклад (депозит) від 22 серпня 2007 року та договір №ДС2 N 012124 від 10 жовтня 2008 року та стягнуто з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» 751650 грн боргу, 25514 грн 91 коп. - проценти за користування вкладом та судові витрати в сумі 30 грн (а.с.12-16).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18 серпня 2009 року стягнуто з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» на користь ОСОБА_1 583 грн 44 коп, в іншій частині позовних вимог відмовлено та 30 грн 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.19- 20).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 14 січня 2010 року стягнуто з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» 73637 грн 28 коп. інфляційних та 27708 грн 63 коп. 3% річних, а всього 101345 грн 91 коп. та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 650 грн витрат за надання правової допомоги (а.с.21-24).

24 лютого 2010 року правління Національного банку України видало постанову №97 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ВАТ «Банк «БІГ Енергія», якою постановило з 01 березня 2010 року відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації банку «БІГ Енергія».

Заочним рішенням Деснянського райсуду м.Чернігова від 21 березня 2011 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 271458 грн 68 коп.(а.с.25).

26 березня 2010 року на адресу відповідача позивачем була подана заява про грошові вимоги до банку в загальній сумі 2851434 грн 82 коп. та вимога включити її в реєстр кредиторів, з наданням копії судового рішення та виписки з особових рахунків від 23 березня 2010 року (а.с.37).

28 січня 2014 року між ВАТ «Банк «БІГ Енергія» та ТОВ «Брокінвестгруп» укладено договір №33-Л про передавання в управління непроданих активів (а.с.38-41).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 лютого 2014 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 486202 грн 53 коп. (а.с.31, 32).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2014 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 1592387 грн 61 коп. заборгованості за договором банківського вкладу (а.с.33, 34).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 лютого 2014 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача кошти сумі 532119 грн 54 коп. (а.с.35, 36).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м. Чернігова від 02 березня 2015 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 518450 грн. 98 коп. (а.с.27, 28).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м. Чернігова від 03 березня 2015 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 176458 грн 63 коп. (а.с.29, 30).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м.Чернігова від 19 березня 2015 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 198216 грн 88 коп. (а.с.26).

19 січня 2016 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «Брокінвестгруп» заяву про внесення змін до реєстру кредиторів у зв`язку із збільшенням визнаної судами суми боргу та просила внести зміни до реєстру кредиторів ВАТ «Банк «БІГ Енергія», включивши її вимоги до Переліку (реєстру) вимог кредиторів четвертої черги у сумі 3877410 грн 76 коп. згідно положень ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції Закону №3127-ІУ від 29 листопада 2005 року та виплатити ці кошти кредиторської заборгованості в пріоритетному порядку - до перерахування коштів за вимогами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.42).

Листом від 25 січня 2016 року вих. №17 ТОВ «Брокінвестгруп» відмовило у внесенні зміни до Реєстру вимог кредиторів та повідомило позивача, що її вимоги 01 червня 2010 року включені в реєстр вимог кредиторів за №85, акцептована сума по виплаті складає 1352037 грн 95 коп. і віднесені до IV черги по відшкодуванню кредиторської заборгованості згідно вимог ст.96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції Закону № 3127-ІУ від 24 липня 2009 року, після черги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.43).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м.Чернігова від 19 лютого 2016 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 260624 грн 45 коп. (а.с.46, 47).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м.Чернігова від 25 лютого 2016 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 292780 грн 99 коп. (а.с.48, 49).

Заочним рішенням Деснянського райсуду м. Чернігова від 02 березня 2016 року з ВАТ «Банк «БІГ Енергія» стягнуто на користь позивача 780094 грн 97 коп. (а.с.50, 51).

20 березня 2016 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «Брокінвестгруп» заяву про внесення змін до реєстру кредиторів, у зв`язку із збільшенням визнаної судами суми боргу (а.с.52).

21 березня 2016 року позивач зверталася з вказаним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду, який постановою від 12 квітня 2016 року задовольнив її позовні вимоги.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 25 травня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2019 року постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора ВАТ Банк «Біг Енергія» Васильченко Ю.Л., ТОВ «Брокінвестгруп» про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому частинами 1-4 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, врахувавши те, що 02 квітня 2015 року Національним банком України затверджено ліквідаційний баланс ВАТ Банк «БІГ Енергія», ухвалено остаточний звіт ліквідатора та прийнято рішення про завершення процедури ліквідації банку, з урахуванням цього з вказаної дати зобов`язання ОСОБА_2 щодо вчинення ліквідаційної процедури банку закінчилися. Так як всі документи щодо діяльності ВАТ Банк «БІГ Енергія» і проведеної ліквідаційної процедури передано в установленому законом порядку до архіву Національного банку та правонаступнику ТОВ «Брокінвестгруп», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові до вказаних відповідачів.

Доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачкою норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28 жовтня 2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, то, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 січня 2021 року.

Головуючий: Судді: