Справа № 352/2215/19
Провадження № 2/352/80/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представників сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_4

перекладача Магас С.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на ј частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 28.10.2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на ј частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом, у якому просив визнати за ним право власності на ј частку будинковолодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 .

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 29.11.2019 р. подали зустрічний позов до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, у якому просили: 1) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку будинковолодіння в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_7 ; 2) встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби ОСОБА_7 .

Вказана справа передана у провадження судді Хоминець М.М. після повторного автоматизованого розподілу судових справ 27.05.2020 р.Ухвалою суду від 01.06.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.07.2020 р. зустрічний позов об`єднано одне провадження із первісним позовом.

Первісний позов ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що його дід ОСОБА_8 і баба ОСОБА_7 були співвласниками на праві спільної сумісної власності подружжя будинковолодіння АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на будинковолодіння видано виконавчим комітетом Тисменицької міської ради 08.02.2001 р. на підставі рішення міської ради № 5 від 31.01.2001 р. на імя діда ОСОБА_8 . У подальшому 28.10.2013 р. приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Магас О.Є. видала бабі ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на Ѕ частку вказаного будинковолодіння як на частку спільної сумісної власності в майні подружжя, набутого в шлюбі. У позивача відсутній оригінал вказаного правоустановлюючого документу. Загальна вартість будинковолодіння становить 260870 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 баба ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на Ѕ частку будинковолодіння АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до часу відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_7 . Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення є відповідачка ОСОБА_10 , так як її батько ОСОБА_11 також помер до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Інші відповідачі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також є спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення, спадщину після смерті баби не прийняли. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заявив про свої спадкові права, подавши 31.05.2018 р. до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таку ж заяву про прийняття спадщини від 28.02.2018 р. подала відповідачка ОСОБА_12 . За таких обставин позивачу належить право власності на ј частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби. У звязку з відсутністю у нього оригіналу правоустановлюючого документу нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_6 обґрунтовували тим, що після смерті діда ОСОБА_8 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилась спадщина на належну йому Ѕ частку будинковолодіння АДРЕСА_1 , яку прийняла ОСОБА_13 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.10.2013 р. Вона 26.12.2018 р. зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_14 ». Після смерті баби ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , є спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення, оскільки їх батько ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_7 . Позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті баби шляхом подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини від 28.02.2018 р. Позивачка ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті баби у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак була зареєстрована за іншою адресою; бабуся тривалий час хворіла, тому вона опікувалась нею, матеріально забезпечувала. Тому є необхідність у встановленні факту спільного проживання ОСОБА_6 із спадкодавцем.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні свій позов підтримали і просили його задоволити, просили стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 судові витрати, що складаються із 768,40 грн. судового збору, 1820,50 грн. за виготовлення технічного паспорту, 10000 грн. на професійну правничу допомогу. Зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що позивачі за цим позовом можуть успадкувати лише ј частку будинковолодіння на двох, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт проживання ОСОБА_6 із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини; просили у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали зустрічний позов і просили його задоволити та стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору; первісний позов визнали частково, не заперечували щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби, посилаючись на те, що всі троє внуків мають право на спадкування Ѕ частки будинковолодіння порівну в однакових частках.

Відповідачка за двома позовами ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві визнала первісний позов свого рідного брата ОСОБА_1 , не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності.

Заслухавши вступне слово сторін, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що дід та баба сторін у справі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 були співвласниками на праві спільної сумісної власності подружжя будинковолодіння АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :03:033:0363 площею 0,0504 га за цією ж адресою.

Свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане виконавчим комітетом Тисменицької міської ради 08.02.2001 р. на підставі рішення виконкому міської ради № 5 від 31.01.2001 р. на імя ОСОБА_8 , зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 08.02.2001 р. у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 2761 (т.1. а.с.197). Державний акт на земельну ділянку виданий Тисменицькою міською радою 24.07.2000 р. на імя ОСОБА_8 (т.1, а.с.203).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 діда ОСОБА_8 відкрилась спадщина на належні йому Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яку прийняла внука ОСОБА_15 як єдиний спадкоємець за заповітом спадкодавця, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2013 р. (т.1, а.с.200,208). Право власності ОСОБА_13 на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та на Ѕ частину присадибної земельної ділянки за цією адресою 28.10.2013 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 202, 210).

Після смерті чоловіка ОСОБА_7 отримала свідоцтва про право власності від 28.10.2013 р. на Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу (т.1, а.с. 198, 206). Право власності ОСОБА_7 на вказане нерухоме майно 28.10.2013 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 199, 207).

Баба сторін ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.142). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення є внуки померлої ОСОБА_7 сторони у справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 діти померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.8), тобто до відкриття спадщини, ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 та ОСОБА_6 діти померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , (т.1, а.с.146), тобто до відкриття спадщини, ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що спадщину після смерті баби прийняли двоє спадкоємців у порядку ч.1 ст.1269 ЦК України шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_15 подала таку заяву 28.02.2018 р. (т.1, а.с.141), ОСОБА_1 подав таку заяву 31.05.2018 р. (т.1, а.с. 153, 155).

Предметом спору у даній справі є право власності на належну спадкодавцю ОСОБА_7 Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , загальна вартість якогостановить 260870 грн. (т.1, а.с.13-14).

У звязку з відсутністю у ОСОБА_1 оригіналу правоустановлюючого документу та відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с.39) останній позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що інші двоє спадкоємців за законом першої черги за правом представлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину після смерті баби не прийняли, оскільки не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяв про прийняття спадщини нотаріусу не подали.

Суд вважає необґрунтованим твердження позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_6 про те, що вона прийняла спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як проживала разом із бабусею на час відкриття спадщини, хоча була зареєстрована за іншою адресою, опікувалась хворою бабусею та матеріально забезпечувала її.

Довідка виконкому Тисменицької міської ради від 09.01.2018 р. № 37, копія якої міститься на а.с.121 т.1, на яку посилалась сторона, згідно якої ОСОБА_6 похоронила свою бабусю ОСОБА_7 , зробивши похорон за власний рахунок, не підтверджує факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Сторона позивача за зустрічним позовом у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вказаної обставини.

Факт постійного проживання ОСОБА_6 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини спростовується показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що ОСОБА_7 перебувала на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування Тисменицького району; до смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею ніхто не проживав, за нею ніхто не доглядав; свідок як соціальний працівник двічі на тиждень відвідувала бабу, готувала їжу, прибирала; внучка ОСОБА_6 , яка повернулася із-за кордону за життя баби, проживала в іншому будинку на цьому ж подвірї, бабу не відвідувала.

Вказаний факт спростовується також наданими стороною позивача за первісним позовом письмовими доказами, зокрема, довідкою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Тисменицького району від 03.12.2019 р. № 254/27-02 (т.2, а.с.6), якою підтверджено обставину щодо перебування ОСОБА_7 на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома в період з 05.05.2014 р. до 24.06.2016 р. (соціальний робітник ОСОБА_17 ) та з 01.07.2016 р. до 03.01.2018 р. (соціальний робітник ОСОБА_16 ); довідкою управління соцзахисту Тисменицької РДА від 12.12.2019 р. № 2288/03-20 (т.2, а.с.7) про те, що ОСОБА_7 , яка проживала по АДРЕСА_1 , перебувала в управлінні на обліку та користувалася субсидією на оплату житлово-комунальних послуг з листопада 2014 р. до січня 2018 р.; за даною адресою була зареєстрована одноособово.

З урахуванням викладеного, з огляду на вимоги ч.1 ст.1266 ЦК України, суд приходить до висновку про повне задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову. Суд визнає за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ј частину будинковолодіння за кожним у порядку спадкування за законом після померлої баби. Вимоги зустрічного позову про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцемта визнання за ОСОБА_6 права власності у порядку спадкування за законом після померлої баби до задоволення не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, суд зазначає, що як позивачем ОСОБА_1 , так і позивачкою ОСОБА_2 сплачено по 768,40 грн. судового збору, які взаємозараховуються за обома позовами. З огляду на те, що ОСОБА_1 у будь-якому випадку мав виготовити технічний паспорт на будинковолодіння, суд не стягує на його користь 1820,50 грн. за вказану послугу (т.1, а.с.40).

Підлягає до задоволення заявлена за первісним позовом вимога про стягнення 10000 грн. на професійну правничу допомогу, яка підтверджена належними доказами договором № 19-62 від 24.10.2019 р. (т.1, а.с.245), додатком до договору (т.1, а.с.246), квитанцією № 0451583 від 24.10.2019 р. на 10000 грн. (т.1, а.с.247), актом № 1 наданих послуг від 06.09.2021 р. (т.1, а.с.248). З відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 слід стягнути у користь позивача по 5000 грн. з кожної судових витрат.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1266 ч.1, 1267, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на ј частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , право власності на ј (одну четверту) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 (на даний час м. Тисмениця Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області) загальною вартістю 260870 грн. у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по 5000 (пять тисяч) грн. з кожної судових витрат.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , право власності на ј (одну четверту) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 (на даний час м. Тисмениця Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області) загальною вартістю 260870 грн. у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 .

У решті зустрічного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Перекладач жестової мови: ОСОБА_18 .

Повне судове рішення складено 19.11.2021 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ