Ухвала

16 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 344/76/20

провадження № 61-18347ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2021 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2021 року та постанову Івано-Франківськогоапеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області, про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт» (далі - ТОВ «Інтер`єр Експерт»), фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області, та просила розірвати замовлення-договір від 11 травня 2019 року № УТТ00004623 та стягнути в солідарному порядку із ТОВ «Інтер`єр Експерт», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 37 591,91 грн вартості оплаченого товару, 63 904,70 грн неустойки та 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивувала тим, що 11 травня 2019 року вона та магазин «Бастіон Двері» в особі ОСОБА_4 уклали замовлення-договір № УТТ00004623 про купівлю товару - дверного блоку у кількості 4 штук торгової марки «Статус Дорс».

ОСОБА_5 зазначила, що на виконання цього договору вона оплатила ціну товару на загальну суму 37 591,90 грн. Після доставки товару нею в присутності працівників, які мали займатись встановленням дверей, виявлено недоліки товару. Вона звернулась до представника магазину «Бастіон Двері» в особі Голомб М. із вимогою про засвідчення неналежної якості товару та вжиття заходів щодо його заміни. При наступній доставці уже заміненого товару 01 липня 2019 року позивач виявила, що попередні недоліки були частково усунуті. Про це позивач повідомила магазин, а також написала заяву з вимогою про розірвання договору та повернення коштів.

Рішенням від 09 червня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області відмовив у позові.

Додатковим рішенням від 24 червня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області стягнув з ОСОБА_1 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 100,00 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інтер`єр Експерт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 650,00 грн.

Постановою від 07 жовтня 2021 року Івано-Франківський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2021 року залишив без змін, а додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2021 року змінив, зменшив розмір стягнутих витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_2 із 13 100,00 грн до 6 000,00 грн, на користь ТОВ «Інтер`єр Експерт» - з 5 650,00 грн до 3 000,00 грн.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2021 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2021 року та постанову Івано-Франківськогоапеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Однак, таке право на касаційне оскарження не є абсолютним та безумовним, скаржник зобов`язаний обґрунтувати причини такого звернення, що дозволяють ініціювати проведення судового розгляду справи в третій раз.

Так, у положенні частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, акцентується увага на тому, що скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Всі мотивування особи, яка подає касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій і не потребують додаткового перегляду.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначений баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Малозначна справа як справа незначної складності є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет та ціну позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також складність справи тазначення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржені, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2021 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області, про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська