Справа № 126/2138/17
Провадження № 22-ц/801/207/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 рокуСправа № 126/2138/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 , ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.11.2016 року біля 07 год. 00 хв. в м. Бершадь Вінницької області по вулиці Юрія Коваленка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись зі сторони с. Бирлівка на технічно справному автомобілі по дорозі з двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в одному напрямку з переривчастою лінією дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки зустрічних напрямків, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Внаслідок вищесказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого трансацебуляторного багато уламкового перелому вертлюжної западини з протузією криші вертлюжної западини та з розходженням лінії перелому на крило здухвинної кістки на гілку сідничної кістки та гілку донної кістки з послідуючим утворенням в останній множинних уламків, які згідно висновку експерта №186 від 15.12.2016 року відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Своїми незаконними діями відповідач грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п.10.1: відповідно яких перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку необхідно переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.2: відповідно яких на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом; п.11.3: відповідно яких на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

По факту вищевказаної ДТП було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 03.11.2016 року. В ході проведення досудового розслідування відповідачу 27.02.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Позивач по даній кримінальній справі визнаний потерпілим. 27.06.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області ухвалено вирок, згідно якого відповідача визнано винним за вчинення злочину, передбачено ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Діями ОСОБА_2 позивачу була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 28874,70 гривень. Дана сума складається з понесених витрат на придбання медичних препаратів та на проведення операцій в період лікування в Бершадській ОЛІЛ та в Вінницькій обласній лікарні ім. Пирогова - 28263,45 грн, транспортні витрати - 611,25 гривень.

В період лікування відповідач частково надав позивачу кошти в сумі 6100 гривень, про що було складено розписку. Отже враховуючи сплачені відповідачем кошти, загальна сума понесених позивачем матеріальних витрат складає 22774,70 гривень.

Крім того, позивачу у зв`язку з протиправними діями відповідача була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 30 000 грн, дана шкода полягає в психічному переживанні, які він переніс під час ДТП та у важкому фізичному болю. Після даних подій він переніс операцію та довгий період реабілітації після нанесених йому травм, яка триває по теперішній час. Дані події порушили його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. У зв`язку з нанесеними травмами стан його організму ніколи не буде функціонувати, як раніше в нормальному звичному режимі, у зв`язку з чим він перебуває у важкому пригніченому моральному стані. Крім того, дані події порушили плани позивача поїхати на новорічні свята до доньки в Італію, у зв`язку із народженням у неї дитини, що дуже вплинули на його моральні переживання. Після ДТП відповідач пообіцяв йому повністю відшкодувати всі витрати на лікування, але надав йому лише суму в розмірі 6100 гривень, яка не покриває нанесених позивачу матеріальних збитків, чим не виправдав сподівань позивача, у зв`язку з чим він був змушений звертатися до друзів за коштами на лікування що спричинило йому незручності та переживання.

Свої позовні вимоги до ПАТ "НАСК "Оранта" обґрунтував тим, що 18.08.2016 року був укладений поліс № АК/0272866 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 . 03.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , що виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 . З аналізу копії вищезазначеного полісу № АК/0272866 та розміру спричиненої шкоди ОСОБА_1 вбачається, що сума, яка підлягає відшкодуванню знаходиться в межах страхової виплати. Тому саме зі страхової компанії, якою є ПАТ "НАСК "Оранта" підлягає стягнення позивачем відшкодування витрат на лікування.

18.05.2018 року він звернувся до Бершадського відділення Вінницької обласної дирекції ПАТ "НАСК "Оранта". І в зазначеному відділенні страхової організації ним були написані та заповнені всі необхідні документи відносно страхового випадку, який стався 03.11.2016 року.

В липні місяці 2018 року ПАТ "НАСК "Оранта" перерахувала на його рахунок в банківській установі страхове відшкодування у розмірі 7509,19 грн., з них: 7151,61 грн. - витрати на лікування та 357,58 грн. - моральна шкода.

З метою визначення причини, на підставі якої страховик не відшкодовує суму збитків в повному обсязі, ним було направлено відповідне письмове звернення. Згідно відповіді ПАТ "НАСК "Оранта" від 25.09.2018 року № 09-02-16/6818, було вказано наступне: «Відповідно до наданих Вами документів сума збитку, що підлягає відшкодуванню становить 27071,98 грн. Не відшкодовується вартість медичних препаратів, які не відносяться до лікування основного діагнозу, неякісні чеки, чеки за придбання продуктів харчування, розмиті чеки. Таким чином, сума збитку, що не підлягає відшкодуванню становить 13820,37 грн.». Таким чином, страхова компанія сама собі протирічить, адже спочатку вказує, що саме 27 071,98 грн. підлягає страховому відшкодуванню, а згодом зазначає, що частина збитків не відшкодовується. Ліки купувалися у відповідності до призначень лікарів. Крім того, всі фіскальні чеки, накладні, товарні чеки, які підтверджують придбання медичних препаратів, відповідають періоду проходження лікування у медичних установах. Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що відмова ПАТ "НАСК "Оранта" у виплаті йому частини страхового відшкодування є безпідставною та неправомірною.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово зменшував свої позовні вимоги вказав, що оскільки ПАТ "НАСК "Оранта" здійснило йому виплату страхового відшкодування розмірі 21 128,95 грн., з яких: 20 122,81 грн. - розмір збитку за шкоду, пов`язану з його лікуванням та 1 006,14 грн. - розмір моральної шкоди, однак, залишається невідшкодованою сума матеріального збитку в розмірі 2040,64 грн, яку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відмовляється виплачувати в добровільному порядку, просить: стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь 2040,64 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь 102,03 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 611,25 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на його користь розмір всіх понесених судових витрат в розмірі 39 880,86 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 завдану його неправомірними діями моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. та всі судові витрати, які пов`язані з розглядом цивільного позову, в тому числі судовий збір та вартість правової допомоги в сумі 6000 грн. згідно договору від 17.10.2017 року.

Позов обґрунтовує тим, що 27.03.2017 року, близько 16 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні холу на 2-у поверсі Бершадського районного суду Вінницької області, під час словесної суперечки з ним, на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, розмахуючи перед ним дерев`яною палицею, умисно наніс йому декілька ударів палицею в область правого передпліччя, а також один прямий удар дерев`яною палицею в область задньої частини голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканих голови, синця на голові та синців на правому передпліччі, які згідно висновку судово-медичного експерта № 47 від 29 березня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_1 діяв нахабно та навмисно, не зважав на те, що перебуває в приміщенні державної установи, на зауваження не реагував, продовжував свої злочинні дії, таким чином проявив також неповагу до суду, де перебував, як потерпілий по кримінальному провадженню. 29.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України та, встановлено наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_2 по даній кримінальній справі визнаний потерпілим. 18.10.2017 року Бершадським районним судом Вінницької області ухвалено вирок, згідно якого відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбачено ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Неправомірними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 грн., яка полягає в тому, що він є інвалідом 3 групи загального захворювання та постійно лікується. Побиття відбувалось в приміщенні суду на очах працівників суду та мешканців м. Бершадь, з приводу чого він був відповідачем дуже принижений, що до цього часу полягає в душевних стражданнях, яких він зазнає на протязі тривалого часу. З вини відповідача він втратив спокій. На очах великої кількості людей він пережив приниження честі та гідності, хоча він завжди мав велику повагу серед мешканців м. Бершадь. У нього з`явилось безсоння, змінився нормальний ритм життя, він вимушений постійно пити заспокійливі засоби. Йому потрібно багато часу для відновлення стану здоров`я та для поновлення душевних сил, проте коштів для цього у нього немає. Він є інвалідом 3 групи, через що не працює та не має самостійного заробітку. Внаслідок неправомірних дій відповідача ним було витрачено 1000 грн. на лікування. Також з метою представлення та захисту його інтересів в суді він скористався правовою допомогою адвоката, яка складає 6000 грн.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 611 грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 409 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Судові витрати у розмірі 533 грн. 33 коп. компенсувати за рахунок держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта», а також моральної шкоди з ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2 040, 64 грн, стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 102,03 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 39 880,86 грн., а також скасувати рішення за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500 грн, а в решті відмовити.

На апеляційну скаргу надійшов відзив, в якому ПАТ «НАСК «Оранта» просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2016 року біля 07 год. 00 хв. в м. Бершадь Вінницької області по вулиці Юрія Коваленка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись зі сторони с. Бирлівка на технічно справному автомобілі по дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в одному напрямку з переривчастою лінією дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки зустрічних напрямків, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Внаслідок вищесказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого трансацебуляторного багато уламкового перелому вертлюжної западини з протузією криші вертлюжної западини та з розходженням лінії перелому на крило здухвинної кістки на гілку сідничної кістки та гілку донної кістки з послідуючим утворенням в останній множинних уламків, які згідно висновку експерта № 186 від 15.12.2016 року відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я, що підтверджується копіями виписок із медичних документів.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм легкового автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, дії якого знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

27.06.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області ухвалено вирок, згідно якого ОСОБА_2 визнано винним за вчинення злочину, передбачено ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, що підтверджується копією вироку долученого до матеріалів справи.

В період лікування ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди частково надав ОСОБА_1 кошти в сумі 6100 гривень, про що було складено розписку, яку долучено до матеріалів позову.

18.08.2016 року був укладений поліс № АК/0272866 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 .

18.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бершадського відділення Вінницької обласної дирекції ПАТ "НАСК "Оранта". І в зазначеному відділенні страхової організації ним були написані та заповнені всі необхідні документи відносно страхового випадку, який стався 03.11.2016 року.

В липні місяці 2018 року ПАТ "НАСК "Оранта" перерахувала на його рахунок в банківській установі страхове відшкодування у розмірі 7509,19 грн., з них: 7151.61 грн. - витрати на лікування та 357,58 грн. - моральна шкода.

Згідно відповіді наданої ПАТ "НАСК "Оранта" від 25.09.2018 року № 09-02-16/6818: «Відповідно до наданих документів сума збитку, що підлягає відшкодуванню становить 27071,98 грн. Не відшкодовується вартість медичних препаратів, які не відносяться до лікування основного діагнозу, неякісні чеки, чеки за придбання продуктів харчування, розмиті чеки. Таким чином, сума збитку, що не підлягає відшкодуванню становить 13820,37 грн.».

В жовтні місяці 2018 року ПАТ "НАСК "Оранта" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 21 128,95 грн, з них 20 122,81 грн. - розмір збитку за шкоду, пов`язану з лікуванням ОСОБА_1 та 1 006,14 грн - розмір моральної шкоди.

Також встановлено, що 27.03.2017 року, близько 16 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , в приміщені Бершадського районного суду Вінницької області, під час словесної суперечки з ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс йому декілька ударів палицею в область правого передпліччя, а також один прямий удар дерев`яною палицею в область задньої частини голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забою м' яких тканих голови, синця на голові та синців на правому передпліччі, які згідно висновку судово-медичного експерта № 47 від 29 березня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

18.10.2017 року Бершадським районним судом Вінницької області ухвалено вирок, згідно якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбачено ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, що підтверджується копією вироку долученого до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до розписки ОСОБА_2 добровільно відшкодував ОСОБА_1 шкоду в розмірі 6 100 грн, що не заперечується сторонами.

11 липня 2018 року ПАТ "НАСК "Оранта" складений страховий акт № ОЦВЗ -18-1832-6824/1 та розрахунок страхового відшкодування відповідно до якого сума такого відшкодування склала 7 509,16 грн, з яких 7 151,60 грн розмір страхового відшкодування, заподіяного здоров`ю, 357,58 грн 5% страхової виплати на шкоду, заподіяну здоров`ю.

Поряд з цим, ПАТ "НАСК "Оранта" 06 грудня 2018 року був складений ще один страховий акт № ОЦВЗ -18-32-6824/2 та розрахунок страхового відшкодування відповідно до якого сума такого відшкодування склала 13 619,76 грн (а.с. 111).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ПАТ "НАСК "Оранта" виходив з того, що оскільки деякі медичні препарати та товари, чеки на які було надано ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог, та які були досліджені під час судового розгляду, дійсно не пов`язані з лікуванням травм, отриманих при ДТП, а тому заявлені вимоги до ПАТ HACK «ОРАНТА» задоволенню не підлягають, так як страхова компанія на підставі наданих ОСОБА_1 документів в повній мірі виконала свій обов`язок щодо виплати коштів потерпілій стороні по даному страховому випадку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, нових доказів на підтвердження своїх доводів суду апеляційної інстанції не надано.

Зазначене свідчить про виконання страховиком своїх зобов`язань в повному обсязі, а тому доводи апеляційної скарги в частині стягнення шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» задоволенню не підлягають.

Щодо посилань ОСОБА_1 на неправильне визначення судом першої інстанції розміру моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи вбачається, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1 протиправними діями ОСОБА_2 , виразилась у фізичному болі внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, значним погіршенням стану здоров`я та встановленням другої групи інвалідності (з ураженням опорно-рухового апарату), яке в повному обсязі не відновилося на час розгляду справи, тривалому лікуванні (що супроводжувалося значними матеріальними витратами), хвилюванні щодо можливості подальшого відновлення здоров`я, зміні звичайного ритму життя та праці, погіршенні матеріального становища.

Виходячи з засад справедливості та розумності, апеляційній суд приходить до висновку про зміну рішення в частині визначення розміру заподіяної моральної шкоди та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Крім того, доводи апелянта щодо безпідставного задоволення вимог про відшкодування на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди колегія суддів до уваги не бере, оскільки як встановлено вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 27.03.2017 року та висновком судово-медичного експерта № 47 від 29 березня 2017 року внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканих голови, синця на голові та синців на правому передпліччі, які згідно висновку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Факт його лікування, після отримання тілесних ушкоджень, підтверджується копією виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 5384 та накладною № 8 від 29.03.2020 року виданою ФОП ОСОБА_3 , в якій зазначено перелік медичних препаратів на загальну суму 1017 грн. 85 коп., а тому підстав для відмови в задоволенні цих позовних вимог немає. Також обґрунтованою є вимога щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки протиправними діями ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазнав моральних страждань, що були обумовлені фізичним болем внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, приниженням на очах інших людей, зміною звичайного ритму життя.

Також безпідставними є вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 39 880,86 грн, оскільки суд першої інстанції вірно визначив, що такі витрати є неспівмірними із складністю із цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Визначивши суму судових витрат у розмірі 8000 грн районний суд виходив з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , збільшивши розмір моральної шкоди до 20 000 грн.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року змінити, збільшивши розмір стягненої моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 10 000 грн до 20 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн за подання апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук