РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 листопада 2021р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Нетяги М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, місце знаходження: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.19, до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на первинному обліку у Службі (управлінні) у справах дітей ЗМР перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Матір`ю дитини є відповідачка ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини ОСОБА_3 в свідоцтві про народження внесені відповідно до ст.135 СК України (за вказівкою матері). Розпорядженням голови РА ЗМР по Хортицькому району від 10.06.2019р. №242-р малолітнього ОСОБА_3 влаштовано під опіку прабабки ОСОБА_2 , у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в місцях позбавлення волі. 16.03.2021р. відповідачка звільнилась з місць позбавленні волі та 08.06.2021р. з`явилась до Відділу, де надала пояснення про бажання повернути сина до своєї родини. Спеціалістом відділу були надані відповідні консультації та рекомендації. Однак жодна рекомендація ОСОБА_1 виконана не була, заяву про повернення дитини у родину з необхідними документами ОСОБА_1 не подала. Провести обстеження житлових умов за місцем її реєстрації не вдалося через відсутність доступу до квартири. З липня 2021р. ОСОБА_1 перестала виходити на зв`язок із спеціалістами, дитиною не опікується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Малолітній ОСОБА_3 постійно мешкає з прабабкою ОСОБА_2 , перебуває на її утриманні та вихованні. 15.07.2021р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Просить позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 29.07.2021р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача Котов В.С. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, додатково суду пояснив, що малолітній ОСОБА_3 вже вдруге перебуває на обліку як дитина, позбавлена батьківського піклування, оскільки відповідачка неодноразово судима, відбувала покарання в місцях позбавлення волі. Після звільнення в 2018р. з місць позбавлення волі вона повернула сина до родини, хоча фактично вихованням та утримання дитини займалась її мати - бабуся дитини. В 2019р. ОСОБА_1 знов була засуджена до позбавлення волі і дитина була передана під опіку прабабці ОСОБА_2 . Після звільнення з місць позбавлення волі відповідачка жодних заходів для повернення дитини не здійснила, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, за що і засуджувалась, відомостей про наявність офіційних джерел доходів немає. Позбавлення її батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 позовну заяву підтримала повністю, додатково суду пояснила, що малолітня дитина ОСОБА_3 на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. До літа цього року він мешкав разом із своєї бабусею - її донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Його мати ОСОБА_1 майже з його народження вихованням дитини не займалась, неодноразово засуджувалась до позбавлення волі і відбувала покарання в колонії. Увесь час дитиною опікувалась вона, її померла донька та інші члени родини. Після звільнення в березні цього року з колонії ОСОБА_1 продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює, розвитком, навчанням та утриманням дитини не цікавиться. Просить позов задовольнити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мати ОСОБА_1 . Відомості про батька ОСОБА_8 внесені відповідно до ст.135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.4).

Згідно наказу Відділу (управління) у справах дітей ЗМР №317 від 11.04.2019р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взятий на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (арк.6).

Рішенням виконавчого комітету ЗМР №223/5 від 27.05.2019р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (арк.6 звор.).

Розпорядженням голови РА ЗМР по Хортицькому району №242-р від 10.06.2019р. над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку та призначено ОСОБА_2 його опікуном (арк.7).

Відповідачка ОСОБА_1 неодноразово засуджувалась до покарання у вигляді позбавлення волі, яке відбувала реально, за кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та крадіжками.

Останній раз засуджена вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.06.2019р., який набрав законної сили 14.01.2020р., за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строк на 2 роки 3 місяця, строк відбуття покарання рахується з 18.01.2019р. (арк.8-10).

Згідно довідки про звільнення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнилась з ДУ «Надержинщинська ВК №65» 16.04.2021р. (арк.11).

08.06.2021р. ОСОБА_1 надала до відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей ЗМР письмові пояснення, в яких зазначила, що 16.04.2021р. вона звільнилась з місць позбавлення волі та повернулась на постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає її мати ОСОБА_5 . Також зазначала, що даний час вона працює неофіційно та має намір повернути до своє родини свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.14).

Згідно листа Запорізького міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді ЗМР № 1519/03-х від 14.06.2021р., 10.06.2021р. фахівцями відділу соціальної роботи по Хортицькому району було здійснено вихід за місцем мешканням ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Провести обстеження житлових умов не вдалось, двері квартири ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки ОСОБА_9 не відповідала. (арк.12).

Згідно довідки відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей ЗМР №10-08-1363 від 25.06.2021р., 25.06.2021р. працівниками відділу було здійснено вихід за місцем мешканням ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Провести обстеження житлових умов не вдалось, двері квартири ніхто не відчинив. Про дату та час відвідування ОСОБА_1 була попереджена заздалегідь (арк.12 звор.).

Згідно довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (арк.14 звор.).

Згідно з розрахунком державного виконавця Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя від 04.11.2021р. заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_10 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (виконавчий лист № 337/6313/15-ц, виданий 16.12.2015р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя) станом на 31.10.2021р. становить 161 212,98грн. (арк..45).

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №21.01/01-22/595 від 27.07.2021р. ним визнано доцільним позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.18-19).

Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеними спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР № 10-08/2332 від 12.11.2021р. малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з опікуном - прабабкою ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_11 , стосунки в родині доброзичливі, родинні. Умови проживання задовільні, дитина має окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, забезпечена місцем для навчання, одягом, взуттям, канцелярським приладдям (арк.62).

Згідно з характеристикою Запорізької гімназії №45 ЗМР № 6.4/600 від 10.11.2021р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, яка знаходиться під опікою та навчається в 3-Б класі з 01.09.2021р. Вихованням дитини займається його опікун ОСОБА_2 , вона відвідує батьківські збори, має постійний зв`язок з соціальним педагогом та класним керівником, допомагає ОСОБА_3 у навчанні. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_1 шкільним життям сина не цікавиться, до адміністрації школи з питань навчання сина жодного разу не зверталась (арк.63).

Згідно з листом Запорізького міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді ЗМР № 3468/03-06 від 15.11.2021р., 12.11.2021р. фахівцями Відділу соціальної роботи по Хортицькому району був здійснений вихід до родини ОСОБА_2 , яка є опікуном малолітнього ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження з`ясовано, що за вказаною адресою проживають: опікун (прабабка) ОСОБА_2 , підопічний ОСОБА_3 та дід ОСОБА_11 . В квартирі дотримано санітарно-гігієнічні норми, мається побутова техніка, дитина має окрему кімнату, де є спальне місце, стіл, комп`ютер, меблі та все необхідне для навчання та розвитку. Практичним психологом було проведено з ОСОБА_3 бесіду щодо його прихильності до матері та їх стосунків. Хлопчик розповів, що мати ніколи не приймала участі у його вихованні, так як постійно перебувала у місцях позбавлення волі, іноді вона з`являлась, однак поводилась відсторонено, проводила час з чужими чоловіками, вживала спиртні напої. Він сумує за бабусею ОСОБА_15 , яка померла, він вважав її найріднішою людиною. Наразі найбільшу довіру та прихильність він має до прабабки ОСОБА_2 , вона його любить, займається його вихованням та піклується про нього (арк.64).

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_1 та дядьком її сина ОСОБА_3 . Вихованням дитини займаються усі, крім ОСОБА_1 . З самого народження ОСОБА_3 вона не піклується про нього у зв`язку з частим перебуванням у місцях позбавлення волі. Вона ніколи ніде не працювала, участі в утриманні дитини не приймала та не приймає. Дитина її не сприймає як матір. Наразі він мешкає з опікуном ОСОБА_2 , яка є його прабабкою та яка займається його вихованням, розвитком та утриманням.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона є тіткою ОСОБА_1 . Після звільнення ОСОБА_1 з колонії вона її бачила 3 рази та жодного разу не бачила її з дитиною. Вона є директором гімназії, де з 01.09.2021р. навчається ОСОБА_3 . Жодного разу мати не приходила до школи, не забирала дитину з школи, не цікавилась його успіхами в навчанні, не спілкувалась з класним керівником. Ні матеріально, ні духовно ОСОБА_1 дитиною не окується. Весь цей час дитиною займається його опікун ОСОБА_2 , забезпечує комфортне життя, навчання, адаптацію, матеріально забезпечує. Дитина знає, що ОСОБА_1 його мати, але сприймає її як сторонню людину, зацікавленості як до матері ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч.4 ст.164 СК України).

Ст.171 СК України закріплює, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог органу опіки та піклування в особі РА ЗМР по Хортицькому району.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є не лише невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини, а саме факт ухилення батьків від виконання цих обов`язків.

Ухилення від виконання обов`язків слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) особи, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню малолітнього сина ОСОБА_3 , з дитиною разом не мешкає і з ним не спілкується, свідомо заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання не приймає, матеріальної допомоги не надає, аліменти, стягнуті судовим рішенням, не сплачує, з моменту звільнення з місць позбавлення волі заходів щодо повернення їй сина не здійснила, продовжує вести аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштована.

Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала.

На підставі вищевикладеного, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, її захисту, позов органу опіки та піклування в особі РА ЗМР по Хортицькому району слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.

Керуючись ст.7,19,141,150,155,164 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району - задовольнити повністю.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду не відомий, зареєстрована: АДРЕСА_1 , на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в сумі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 22.11.2021р.

Суддя Н.А.Мурашова

17.11.2021