ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
21 січня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Слюсар Я.В.,
з участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про стягнення заробітної плати та компенсації за невчасну виплату заробітної плати, -
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позов мотивував тим, що з 01 лютого 2013 року по 22 жовтня 2019 року він працював на Державному підприємстві «Триліський спиртовий завод» на посаді заступника директора. Після звільнення з ДП «Триліський спиртовий завод» заробітна плата йому не була виплачена. Тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з ДП «Триліський спиртовий завод» на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 102312 грн. 00 коп. та компенсацію за невчасну виплату заробітної плати в розмірі 4465 грн. 85 коп..
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд позов задовольнити.
Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи судом вчасно та належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 2 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 01 лютого 2013 року на підставі наказу № 7-к ДП «Триліський спиртовий завод» був прийнятий на роботу на посаду заступника директора з виробничих питань ДП «Триліський спиртовий завод», з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с. 4).
Між тим, як встановлено судом в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади 22 жовтня 2019 року, однак до цього часу так і не отримав від підприємства ні трудової книжки, ні наказу про звільнення.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що після звільнення йому не було виплачено заробітну плату в повному обсязі. Довідку про стан заборгованості з виплати заробітної плати підприємства перед ним та нарахованої компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, на його прохання йому не було видано. За його розрахунками станом на день звернення до суду з даним позовом ДП «Триліський спиртовий завод» має перед ним заборгованість по заробітній платі в розмірі 102312 грн. 00 грн. та має сплатити йому компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату в сумі 4465 грн. 85 коп..
Так, судом під час відкриття спрощеного позовного провадження 10 вересня 2020 року, ухвалою суду було витребувано у Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» належним чином завірену Довідку про стан заборгованості ДП «Триліський спиртовий завод» з виплати заробітної плати та нарахованої компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 ..
Згідно наданої суду 09 жовтня 2020 року Довідки ДП «Триліський спиртовий завод» за № 7342 від 05 жовтня 2020 року, вбачається, що за ДП «Триліський спиртовий завод» станом на 05 жовтня 2020 року рахується борг по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_1 , який не працює на підприємстві з 22 жовтня 2019 року, в сумі 106777,85 грн., в тому числі з нарахованою компенсацією за несвоєчасну виплату заробітної плати відповідно до офіційного приросту індексу споживчих цін (а.с 13).
Як вбачається із вищевказаної Довідки сума заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року складає 102312,00 грн., а компенсація за невчасну виплату заробітної плати складає - 4465,85 грн..
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
За положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно із частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
У відповідності зі ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день увільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, судом дійсно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач має борг перед позивачем по виплаті заробітної плати, а тому, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, а тому вони підлягають захисту судом шляхом стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати в сумі 102312,00 коп..
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невчасну виплату заробітної плати в розмірі 4465 грн. 85 коп., суд зазначає наступне.
Згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок компенсації втрати доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати передбачено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Згідно із статями 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року справа №6-131цс12.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Відповідно до правового висновку закріпленого в Постанові Верховного Суду України у від 7 листопада 2012 року (справа № 6-131цс12): «основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення».
Беручи до уваги, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачу, суд, перевіривши наданий розрахунок сум компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 , який наведений в позовній заяві, а також наданий відповідачем в Довідці № 7342 від 05 жовтня 2020 року, вважає, що з ДП «Триліський спиртовий завод» слід стягнути на користь позивача 4465 грн. 85 коп. компенсації за невчасну виплату заробітної плати в розмірі.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Таким чином, рішення в частині виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Крім того, враховуючи положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп..
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.
Керуючись статтями 5, 76, 80, 81, 133, 141, 223, 263-265, 273-279, 280, 284, 354-355, 430 ЦПК України, на підставі статей 15, 16 ЦК України, статей 47, 115, 116 КзпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд -
Позов - задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» на користь ОСОБА_1 , невиплачену заробітну плату в сумі 102312 (сто дві гривні триста дванадцять) грн. 00 коп. та компенсацію за невчасну виплату заробітної плати в розмірі 4465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 85 коп..
Рішення в частині виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий К-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 січня 2020 року, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Державне підприємство «Триліський спиртовий завод», , адреса місця знаходження: Київська область, Фастівський район, с. Триліси, вул. Степова, 1-А.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 25.01.2021 р.