Справа №601/2025/21
Провадження № 2/601/703/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/2025/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , її син - ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4 , які є відповідачами по даній справі. З 2018 року і по даний час відповідач ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2011 року, не проживають за місцем реєстрації, а саме у будинку, що належить позивачці. Реєстрація відповідачів у вищезазначеному будинку перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації її права на користування та розпорядження належним їй майном. Тому позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення. Причини їх неявки суду невідомі.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без поважних причин і не повідомили причини неявки та не подали відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Житловий будинок із надвірним будівлями АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що стверджується договором дарування житлового будинку від 21 січня 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 153346340 від 21.01.2019.

Згідно актів обстеження по факту не проживання особи № 16, № 17 та № 18 від 03.08.2021 та довідки про склад сім`ї № 96/10-11/-12 від 21.07.2021, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2011, а ОСОБА_2 з 2018 року не проживають за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Судом встановлено, що відповідачі - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 2011 року, а ОСОБА_2 з 2018 року, без поважних причин не проживають за місцем своєї реєстрації, тому втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. ст.ст. 19, 42, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: