Справа № 627/1222/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про заміну сторони виконавчого провадження

17 листопада 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бугаєнко І.В.,

за участю секретаря - Сургай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни його правонаступником -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Краснокутського районного суду Харківської області із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни його правонаступником по цивільній справі №627/1222/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив суд замінити стягувача у справі № 627/1222/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Киїів, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, ) щодо виконання рішення у справі №627/1222/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до відповідача, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500963200.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 23.12.2015 року Краснокутський районний суд Харківської області ухвалив рішення по справі № 627/1222/15-ц, про стягнення з боржника (відповідача), яким є ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500963200.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500963200.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500963200.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500963200.

Відповідно до даного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ДАльфа-Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №500963200.

У зв`язку з викладеним, представник заявника звернувся до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни його правонаступником.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялись, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви. Представник заявника у своїй заяві просив суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа №627/1222/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

23.12.2015 року Краснокутським районним судом Харківської області було ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 44408 грн. 10 коп.(а.с. 7-9).

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» та набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500963200 /а.с. 14-23/.

Пунктом 4 Договору №16-01/19/1 від 16.01.2019 року передбачено, що права вимоги за цим договором сторони оцінюють у 13223000,00 грн. Новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору грошові кошти, що складають ціну прав вимоги.

ТОВ «Вердикт Капітал» 22.01.2019 перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Веста» вказані кошти, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №10 від 22.01.2019 /а.с.56/.

Як вбачається з Витягу з Додатку № 1-1 до Договору № 16-01/19/1 про відступлення прав вимоги від 16.01.2019 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за Кредитним договором №500963200, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 11-13).

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №500963200.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача в даному випадку відповідає змісту статей512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18) та у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст. ст. 512, 514 ЦК України.

Відтак, у суду є всі підстави для задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-260, 353, 354, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача у справі № 627/1222/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Киїів, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, ) щодо виконання рішення у справі №627/1222/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500963200.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2021 року.

Суддя І. В. Бугаєнко