ЄУН №337/5330/19
Провадження № 2/337/25/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: служба (управління) у справах дітей відділ по Хортицькому району Запорізької міської ради, орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба (управління) у справах дітей відділ по Хортицькому району Запорізької міської ради; районна адміністрація по Хортицькому району Запорізької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2021 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення його зустрічного позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в якій просить встановити для нього ОСОБА_1 побачення з сином ОСОБА_3 кожного тижня з 17:00 год. п`ятниці до 12:00 год. неділі з проживанням дитини у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду за зустрічним позовом ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 продовжує чинити позивачу ОСОБА_1 перешкоди у побаченнях з дитиною, яка за місцем проживання, погодженим сторонами, не проживає, оскільки відповідачка його повторно протиправно змінила. У зв`язку з цим, а також, зважаючи на тривалий розгляд справи, позивач за зустрічним позовом вважає, що подальше позбавлення спілкування та побачень його з дитиною може спричинити відчужене ставлення сина до батька, що в свою чергу зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення зустрічного позову, оскільки сама дитина не буде бажати бачитись з батьком.

Суддя, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи в системному взаємозв`язку з заявленими позовними вимогами за первісним та зустрічним позовами, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, на підтвердження своїх вимог позивачем за зустрічним позовом до заяви про забезпечення позову додано копію пояснення відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 від 10.12.2020 року, яке містить адресоване батькові неповнолітнього ОСОБА_4 повідомлення про адресу місця проживання дитини станом на 10.12.2020 року та про можливість забирати сина з вказаної адреси. Також до заяви додано копію листа позивача до відповідача за зустрічним позовом від 24.12.2020 року, який містить вимогу щодо визначення з періодом перебування сина на зимових канікулах у батька.

Згідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, зважаючи на зміст доданих до заяви про забезпечення позову копій документів, відповідно до свого внутрішнього переконання, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, на думку суду, позивачем за зустрічним позовом не доведено.

Навпаки, згідно позиції, викладеній в заяві («Поясненнях») ОСОБА_2 , вона не заперечує проти побачень батька з дитиною, інформує, за якою адресою знаходиться дитина, та повідомляє, що ОСОБА_1 може «забрати» дитину, тобто вільно проводити час з сином без присутності матері. Копія листа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогою визначити період перебування дитини на зимових канікулах у батька не підтверджує ні направлення саме цього листа, ні його отримання ОСОБА_2 , ні наявність перешкод для побачень з дитиною. При цьому, оскільки спір щодо виховання дитини батьками добровільно не вирішений, в результаті чого він є предметом судового розгляду, не встановлення такого періоду на зимніх канікулах матір`ю за вимогою батька від 24.12.2020 року, не може бути підставою для забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по суті є незгодою зі зміною місця проживання матері з дитиною, однак, оскільки ОСОБА_2 не приховує місцезнаходження дитини і не перешкоджає побаченням батька з сином,то заява про забезпечення зустрічного позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун