Справа № 449/1562/21
У Х В А Л А

"22" листопада 2021 р.

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Савчака А.В.

секретаря судового засідання Подучівської Л.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 р. до пред`явлення позову ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

Як стверджує заявник, він у 2011р., 2016р. придбав ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . В 2020 році гр. ОСОБА_2 помер. Весною 2021 року до заявника зателефонувала донька померлого ОСОБА_3 та розпитувала про державні акти про право власності на землю видані ОСОБА_2 . Таких актів заявнику ніхто не передавав, що він і повідомив ОСОБА_3 . Після цього він зрозумів, що донька оформляє спадщину після смерті батька, а тому звернувся до державного реєстратора для того щоб пересвідчитись, чи такі дії ОСОБА_3 не вплинуть на його права. Як виявилось відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2021р. власником 1/2 частини будинку заявника являється ОСОБА_3 , яка оформила право власності на будинок згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом ОСОБА_4 18.10.2021 року. З огляду на це, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

1. накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 , зареєстроване право власності за ОСОБА_3 18.10.2021 року, державний реєстратор Сус У.Й., на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2021 року, номер запису про право власності: 44491149;

2. заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 1/2 житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 , власник якої являється ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суддею встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 липня 2011 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 .

9 вересня 2016 року року відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 іншу 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 .

Згідно наданої суду інформаційної довідки №67716856 від 09.09.2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про вищезгадані договори, а отже ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №283598680 від 9 вересня 2021 року, 18 жовтня 2021 року (через п`ять років після виникнення права власності на даний будинок у ОСОБА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на вищезазначене, з метою забезпечення захисту права власності ОСОБА_1 на придбаний ним у 2011 та 2016 роках будинок, до часу вирішення спору між сторонами судом та для охорони матеріально-правових інтересів заявника як майбутнього позивача застосування заходів забезпечення позову зазначених заявником є підставним та обґрунтованим.

А тому, керуючись ст.ст.149-153,261,353,354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволити.

Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 , зареєстроване право власності за ОСОБА_3 18.10.2021 року, державний реєстратор Сус У.Й., на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2021 року, номер запису про право власності: 44491149

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 1/2 житлового будинку з частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 , власник якої являється ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копії ухвали надіслати заявнику, а також ОСОБА_3 та державному нотаріусе Сус У.Й.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Дані боржника: ОСОБА_3 , жителька с.Бачів Львівського р-ну Львівської області, ін. НОМЕР_1 .

ССуддя: А. В. Савчак