Справа № 216/146/20
провадження №2/216/311/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

СУТЬ СПОРУ:

Державний вищій навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву обґрунтоване наступним: між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1 було укладено договір № 967 від 31.08.2018 року про надання освітніх послуг. Відповідач в порушення умов Договору та норм діючого законодавства України, в період з 01.11.2018 року по 19.12.2019 рік, не оплатив за надані Позивачем освітні послуги. Просять суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» 712,20 грн. - суми основного боргу, 46,01 грн. - інфляційних втрат, 23,77 грн. - 3% річних, що складає загальну заборгованість у розмірі 781,98 грн., а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» судовий збір у розмірі 1921, 00 грн.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, в своїй позовній заяві вказав, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на користь позивача, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, предоставила до матеріалів справи копію квитанції від 14.01.2021 року про сплату на користь позивача суми 758,21 грн. , з яких 712,20 грн. (сімсот дванадцять гривень двадцять копійок) - сума основного боргу, 46,01 грн. (сорок шість гривень одна копійка) - сума інфляційних витрат, фактично визнав таким чином позовні вимоги позивача до неї.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за договором.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1 було укладено договір № 967 від 31.08.2018 року про надання освітніх послуг.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору, Позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача здійснити навчання, а саме: за ступенем бакалавр, починаючи з 2 курсу 3 семестру, за спеціальністю менеджмент, форма навчання заочна.

На підставі п. 1.2. Договору строк надання освітньої послуги з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року (надання освітніх послуг визначається датою зарахування та відрахування Замовника із університету).

На підставі п. 3.1. Договору, Відповідач зобов`язувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором.

Згідно із п. 5.1. Договору загальна вартість освітньої послуги на час укладання договору становить: 21366, 00 грн. (двадцять одна тисяча триста шістдесят шість гривень нуль копійок) в тому числі: за 2018-2019 навчальний рік - 7122,00 грн. (сім тисяч сто двадцять дві гривні нуль копійок); за 2019-2020 навчальний рік - 7122,00 грн. (сім тисяч сто двадцять дві гривні нуль копійок); за 2020-2021 навчальний рік - 7122,00 грн. (сім тисяч сто двадцять дві гривні нуль копійок).

Пункт 5.3. Договору встановлює, що Відповідач повинен був вносити плату щомісяця.

Пунктом 5.4. Договору встановлюється, що оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду.

Відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 1331 су від 06.12.2018 року, Відповідача було відраховано зі складу студентів Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» у зв`язку з порушенням умов оплати вартості освітніх послуг.

Відповідно до частини 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Із цього випливає, що студент не виконуючи зобов`язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору.

Таким чином, утворилась заборгованість за отримання Відповідачем освітніх послуг, що складає 712,20 грн.

Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Так, Відповідач в порушення умов Договору та норм діючого законодавства України, в період з 01.11.2018 року по 19.12.2019 рік, не оплатив за надані Позивачем освітні послуги.

На дотримання порядку досудового врегулювання спору Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію № 59 від 26 березня 2019 року на суму 712,20 грн., на яку Відповідачем не було прореаговано належним чином.

Про належність надсилання претензій Відповідачу свідчать долучені до позовної заяви копії списків відправленої поштової кореспонденції ДВНЗ «Криворізький національний університет».

Спроби Позивача врегулювати спір у досудовому порядку результатів не дали, суму заборгованості оплачено не було.

Отже, знаючи про свою заборгованість та не зважаючи на спроби Позивача врегулювати спір в досудовому порядку, Відповідач так і не повернув зазначену вище суму заборгованості, чим порушив умови Договору та норми чинного законодавства України.

Відповідно до Розділу 6 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки.

Також, згідно з п.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, Позивач провів розрахунок суми боргу з урахуванням інфляції та 3% річних.

Враховуючи вище викладене, загальна сума боргу дорівнює 781,98 грн., з яких: 712,20 грн. - сума основного боргу; 46,01 грн. - інфляція; 23,77 грн. - три відсотки річних (підтверджується розрахунком суми боргу з урахуванням інфляції та 3% річних).

Зважаючи на відсутність бажання у Відповідача добровільно повернути Позивачу заборгованість за надання освітніх послуг, останній змушений був звернутися до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Оскільки після звернення позивача з позовом до суду, відповідач в процесі розгляду справи, частково погасила суму позовних вимог позивача, а саме: в розмірі 758,21 грн. , з яких 712,20 грн. (сімсот дванадцять гривень двадцять копійок) - сума основного боргу, 46,01 грн. (сорок шість гривень одна копійка) - сума інфляційних витрат, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення суми 23,77 грн. - три відсотки річних.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки відповідачем на рахунок позивача суму боргу частково було сплачено вже після звернення позивача до суду, сума судового збору підлягає до стягнення в повному обсязі.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530, 610,611,612, 624,625,903 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

УХВАЛИВ:

Позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» 23,77 грн. (двадцять три гривні сімдесят сім копійок) - 3% річних, та судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. БУТЕНКО