УХВАЛА

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 461/5225/19

провадження № 61-14018св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ліквідаційна комісія головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 листопада 2019 року в складі судді Волоско І. Р. та на постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року в складі колегії суддів Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовомдо ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 040 701,94 грн для придбання житла, яке за розміром і санітарними умовами відповідатиме положенням статей 48, 50 ЖК України.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 листопада 2019 року, залишеним без змінпостановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження в справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2020 рокузазначено, що позивач оскаржує судове рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суди при вирішенні спору не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року в справі № 21-1465а15, від 21 травня 2012 року в справі № 6-20цс11, від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 705/552/15-а, постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2020 року в справі № 940/2394/18.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення грошових коштів призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук