Дата документу 20.01.2021
Справа № 501/828/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області

скаргу ОСОБА_1

на

дії заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (нова назва Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса)

заінтересована особа: ОСОБА_2

предмет та підстави скарги: про визнання незаконними дій та скасування постанов

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції заявника та учасників справи.

ОСОБА_1 18.03.2019 звернувся до суду із скаргою на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (заінтересована особа: ОСОБА_2 ) про визнання незаконними дій та скасування постанов (а.с.1-6 т.1; а.с.144-147 т.2), згідно якої просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Чорноморського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Донкоглова П.П. щодо нездійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасувати Постанову заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (нова назва Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса) від 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу;

- скасувати акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесений 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. (нова назва Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса);

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа №501/532/16ц, виданого 03.10.2016 року Іллічівським місьмим судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237 620,56 грн., винесену 08.11.2018 року заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. (ВП №52903408).

ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги скарги тим, що 06.12.2018 року після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження йому стало відомо, що заступником начальника відділу Донкогловим П.П. 08.11.2018 року було винесено Постанову про повернення стягувачу виконавчого документу, а саме виконавчого листа №501/532/16-ц, виданого 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає, що дана постанова про повернення виконавчого документу винесена заступником начальника відділу з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та має бути скасована, оскільки при проведенні виконання ОСОБА_3 були допущені порушення.

04.10.2016 року він поштою відправив до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС) виконавчий лист №501/532/16ц, виданий 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі - 237 620,56 грн. та судового збору у розмірі 1266,00 грн.

18.11.2016 року до зведеного виконавчого провадження ВП №52923546 про стягнення з ОСОБА_2 грошових сум, яке перебувало на виконанні ВДВС, було приєднано виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі - 237 620,56 грн. за виконавчим листом №501/532/16ц, виданим 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області.

17.10.2017 року було винесено постанову про приєднання до зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 272384,64 грн., за виконавчим листом № 501/520/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 07.10.2016 року. Також проведено опис майна боржника, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 02.11.2017 року подав до ДВС заяву щодо бажання здійснити авансування витрат з проведення оцінки належного боржнику майна. Натомість 08.11.2018 року йому було направлено лист ВДВС про ознайомлення з оцінкою майна боржника, про наявність якої йому стало відомо 20.11.2017 року.

Описане майно боржника було виставлено на торги, які 02.05.2018 року не відбулися. Цього ж дня 02.05.2018 року ОСОБА_1 подав до ДВС заяву про бажання залишити нереалізоване з прилюдних торгів майно боржника за собою.

04.06.2018 року ОСОБА_1 ще раз подав заяву до ДВС про своє пріоритетне право, над іншим стягувачем однієї черги, залишити нереалізоване з прилюдних торгів майно боржника за собою, оскільки виконавчий лист ним було направлено до ДВС 04.10.2017 року. Разом з тим, виконавчий лист ОСОБА_4 було видано судом пізніше 07.10.2016 року.

05.07.2018 року заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. складено Акт про передачу майна боржника ОСОБА_4 , 10.07.2018 року винесено постанову про передачу майна боржника стягувачу ОСОБА_4

08.11.2018 року було винесено постанови про завершення виконавчого провадження за його виконавчим листом та повернення виконавчого листа.

17.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС з відповідною скаргою. 05.03.2019 року він отримав постанову за результатами його звернення, відповідно до якої у задоволенні його скарги було відмовлено.

Заявник вважає, що при проведенні виконання ОСОБА_3 були допущені порушення, тому звернувся до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) в частині скасування постанови заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. від 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, скасування акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесений 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. - залишено без розгляду.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) в частині визнання незаконною бездіяльності заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. щодо нездійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», скасування постанови про повернення виконавчого документа №501/532/16ц, виданого 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237 620,56 грн., винесену 08.11.2018 року заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. (ВП №52903408) - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 липня 2019 року в частині залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 про скасування постанови заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. від 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, скасування акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесений 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. - скасовано.

Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги в цій частині.

В іншій частині ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 липня 2019 року залишено без змін.

25 серпня 2020 року справа надійшла до суду.

Представник Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав до суду заперечення на скаргу (а.с.78-81), просив суд відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що Закон чітко встановлює черговість задоволення вимог стягувачів. Виконавчий документ, за яким стягувачем є ОСОБА_4 , надійшов на виконання до відділу 02 листопада 2016 року за вхідним реєстраційним номером 19/4325.

Виконавчі документи за яким стягувачем є ОСОБА_1 , надійшли на виконання до відділу 16 листопада 2016 року вхідними реєстраційними номерами 19/4527/4528. Отже, нереалізоване майно на третіх електронних торгах по зведеному виконавчому провадженню № 52923546 було передано стягувачу - ОСОБА_4 у відповідності до вимог Закону.

ОСОБА_4 19.11.2020 надав до суду пояснення на скаргу (а.с.117-119 т.2), просить суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що виконавчий лист ОСОБА_4 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надійшов до відділу ДВС 26.10.2016 року, виконавче провадження було відкрито 03.11.2016 року. Виконавчі листи ОСОБА_1 надійшли до відділу ДВС 16.11.2016 року. Виконавче провадження було відкрито 17.11.2016 року.

Також, ОСОБА_4 в письмових поясненнях вказує, що 18.11.2016 року виконавче провадження ОСОБА_1 було приєднано до виконавчого провадження ОСОБА_4 і надалі здійснювалось у рамках зведеного провадження, тому вважає, що першочергове право в даному випадку на задоволення своїх вимог має саме він.

ОСОБА_1 04.12.2020 надав до суду заперечення на пояснення стягувача (додаткові пояснення по скарзі на дії) (а.с.144-147 т.2), просить суд задовольнити його скаргу та наводить порівняльну таблицю в обґрунтування вищенаведених обставин, якими обґрунтовує вимоги скарги щодо її задоволення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 просив суд задовольнити скаргу та зауважив, що представник Відділу не надав інформацію про фактичну дату отримання Відділом листа із заявою про відкриття виконавчого провадження, оригіналів виконавчих листів №501/532/16ц, виданих 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі - 237 620,56 грн. та судового збору у розмірі 1266,00 грн., а лише зазначає дату реєстрації документу відділом. При цьому, незважаючи на п.2.3 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 №2274/5, який був чинний станом на день відкриття виконавчого провадження, відділ ДВС не надав до суду конверт, який би містив інформацію про дату відправлення та дату надходження до адресата поштового конверту, а суд в свою чергу не надав належної оцінки доказам, наданим скаржником - апелянтом (докази відправлення від 04.10.2016 року).

В судовому засіданні начальник відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), якого залучено до участі у справі (а.с.178-179 т.2), просив суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

У подальшому сторони не заперечили щодо продовження розгляду справи без їх участі на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Рішеннями загальних зборів суддів Іллічівського міського суду Одеської області від 03 квітня 2020 року №8, від 09.12.2020 року №16, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену корона вірусом COVID-19, прийнято ряд тимчасових заходів щодо розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу (передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів, тощо).

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Іллічівським міським судом Одеської області, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, згоди учасників процесу щодо продовження розгляду справи без їх участі та того, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті, суд доходить до висновку про продовження розгляду скарги за відсутності її учасників.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на виконанні Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження ВП №52923546, до якого 18.11.2016 року було приєднано виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237 620,56 грн. за виконавчим листом №501/532/16ц, виданим 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області (а.с.10 т.1).

04.10.2016 року за допомогою засобів поштового зв`язку стягувачем ОСОБА_1 було направлено до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області оригінали виконавчих листів №501/532/16-ц, виданих 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі - 237 620,56 грн. та судового збору у розмірі 1 266,00 грн.

Скаржник надав до суду докази того, що виконавчий документ №501/532/16-ц, виданий 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області було направлено до виконання 04.10.2016 року, що підтверджується наданою до заяви копією квитанції про відправку рекомендованим листом заяви про відкриття виконавчого провадження до Відділу із виконавчим документом, оригінал якої досліджено в судовому засіданні та засвідчено судом (а.с.177 т.2).

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС від 17.11.2016 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.87-88 т.1).

Також, державним виконавцем здійснювались заходи щодо примусового виконання рішення суду та збиралась інформація щодо наявності іншого рухомого майна боржнику, що підтверджується відповідними запитами та відповідями (а.с.89-134 т.1).

Постановою заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. від 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 передано майно стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу (а.с.16-20 т.1).

Актом державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесеного 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. зафіксовано передачу майна стягувачу ОСОБА_4 (а.с.21-24 т.1).

Постановою заступника начальника відділу Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. від 08.11.2018 року виведено виконавче провадження №52903408 з примусового виконання виконавчого листа №501/532/16ц, виданого 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237 620,56 грн. (а.с.85 т.1).

ОСОБА_1 17.12.2018 року звернувся до начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із скаргою на дії (бездіяльність) заступника начальника відділу Донкоглова П.П. щодо заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією відповідної скарги (а.с.25-29 т.1).

Факти, викладені в скарзі ОСОБА_1 були предметом перевірки виконавчого провадження та постановою від 22.02.2019 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 (а.с.32-38 т.1).

Постанову заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (ВП №52903408) від 08.11.2018 року повернуто виконавчий документ №501/532/16ц, виданий 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237 620,56 грн.

ІІІ. Оцінка Суду.

Між учасниками виконавчого провадження виникли правовідносини щодо оскарження дій заступника начальника відділу державної виконавчої служби.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом № 1403-VIII.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Конституція України є основним законом України.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

2. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

3. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно із ч.1 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Відповідно до п.10 ст.61 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Згідно ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст.255 ЦК України, я кщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Згідно ст.124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

По зведеному провадженню №52923546 державним виконавцем було встановлено черговість задоволення вимог стягувачів, виконавчі документи за яким стягувачем є ОСОБА_1 надійшли до відділу 16.11.2016 року (а.с.82-83 т.1).

Разом з тим, судом встановлено, що 04.10.2016 року за допомогою засобів поштового зв`язку стягувачем ОСОБА_1 було направлено до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області оригінали виконавчих листів №501/532/16-ц, виданих 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі - 237 620,56 грн. та судового збору у розмірі 1 266,00 грн.

Також, суд звертає увагу, що виконавчий лист №501/250/2016-ц (стягувачем є ОСОБА_4 ) виданий судом - 07.10.2016 року, а виконавчий лист №501/532/2016-ц, (стягувачем є ОСОБА_1 ) виданий судом - 03.10.2016 року (а.с.10, 16-18 т.1).

Стягувач ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях зазначає, що його виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надійшов до відділу ДВС 26.10.2016 року, виконавче провадження було відкрито 03.11.2016 року.

В свою чергу з правового аналізу норм ст.ст.253 - 255 ЦК України, ст.124 ЦПК України слідує, що з часу подачі відповідних документів до відділення поштового зв`язку для відправлення та отримання відповідного документу від відділення поштового зв`язку про їх прийняття (квитанція, чек, тощо) заявник вже вчинив дію спрямовану на отримання цих заяв/документів адресатом та вважається таким, що надав ці документи у день відправлення.

Дана позиція узгоджується з Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.09.2017 року по справі № 653/650/14-ц.

Відповідно до правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

В даному випадку, оскільки стягувач ОСОБА_1 вчинив необхідну дію щодо прийняття до виконання виконавчого документу Чорноморським МВДВС, а саме - 04.10.2016 року направив відповідну заяву та виконавчий документ, за нормами цивільного законодавства слід вважати, що виконавчий документ поданий до виконання саме - 04.10.2016 року.

Отже, скаржник надав до суду докази того, що виконавчий документ №501/532/16-ц, виданий 03.10.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області було направлено до виконання 04.10.2016 року, що підтверджується наданою до заяви копією квитанції про відправку рекомендованим листом заяви про відкриття виконавчого провадження до Відділу із виконавчим документом, оригінал якої досліджено в судовому засіданні та засвідчено судом (а.с.177 т.2), що в свою чергу, відповідно до вимог цивільного законодавства та ч.10 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» надає стягувачу ОСОБА_1 пріоритетного над іншим стягувачем однієї черги право на отримання цього майна в рахунок погашення боргу.

Таким чином, суд вважає, що доводи заявника, викладені у скарзі, знайшли підтвердження та підтверджуються матеріалами справи, тому скаргу в цій частині слід задовольнити.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.126, 259, 447 - 453 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкоглова П.П. (нова назва Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса) від 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Скасувати акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесений 05.07.2018 року за зведеним виконавчим провадженням №52923546 заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Донкогловим П.П. (нова назва Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 січня 2021 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко