Постанова

Іменем України

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 541/302/20

провадження № 61-14816св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Миргородський відділ поліції ГУ НП в Полтавській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року у складі судді Лопатки О. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Миргородський відділ поліції ГУ НП в Полтавській області, про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації шляхом зобов`язання вчинити дії по спростуванню інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року біля будівлі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відбувся мітинг, на якому позивач, як адвокат та чоловік голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7, був звинувачений ОСОБА_2 в корупційних діяннях, пов`язаних з розглядом судом та у тому числі суддею ОСОБА_7 адміністративних справ за статтею 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння).

Під час цього мітингу ОСОБА_2 розповсюдив фактичні твердження про його причетність до закриття судом 81 справи про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП та наявності конфлікту інтересів у нього як адвоката та його дружини як судді, що виник при розгляді нею справ зазначеної категорії за його участі, як захисника правопорушників, а також звинуватив його в корупційних діяннях.

В ході проведення мітингу відповідач повідомив наступне: «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік голови суду. Невже на прямий конфлікт інтересів ні у кого не виникає запитань».

Вказана інформація розміщена на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» за підписом ОСОБА_2 та в інтерв`ю телеканалу «Центральний».

Крім того, мітингувальники тримали в руках плакат з написом «ОСОБА_7 + ОСОБА_1 = Корупція», а на будівлі суду був розміщений плакат з номером його телефону та написом «куплю алко справи по суду не дорого». Організатором цього мітингу, як випливає із подій, що там відбувалися, був ОСОБА_2 .

Інформація, розміщена на плакаті з номером телефону та написом «куплю алко справи по суду не дорого», стосується позивача, а не іншої особи та його певної поведінки, наявність якої позивач заперечує.

Неправдиву інформацію було розповсюджено засобами масової інформації з посиланням на Інтернет видання «Полтавщина» та на пояснення активістів, а саме:

1) Телеканал «Центральний» - ІНФОРМАЦІЯ_1;

2) Інтернет видання «Deро.uа» - ІНФОРМАЦІЯ_2;

3) Інтернет видання «Деловая столица»-ІНФОРМАЦІЯ_3;

4) Інтернет видання «Гордон» - ІНФОРМАЦІЯ_4;

5) Інтернет видання «Полтавщина»-ІНФОРМАЦІЯ_5;

6) Інтернет видання «Магнолія ТВ» - ІНФОРМАЦІЯ_6;

7) Інтернет видання «Gazeta.ua» - ІНФОРМАЦІЯ_7;

8) Інтернет видання «Українські новини» - ІНФОРМАЦІЯ_8;

9) Відео на сторінці мережі Facebook Миргородського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області - ІНФОРМАЦІЯ_9;

10) на особистій сторінці Facebook ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_10.

Зазначав, що опублікування неправдивої інформації призвело до приниження його ділової репутації, оскільки поширено щодо нього інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує його честь і гідність та негативно вплинула на ділову репутацію. Опублікування неправдивої інформації також призвело до морального дискомфорту, він змушений був виправдовуватися перед знайомими, а наразі витрачає значну кількість свого часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану ділової репутації.

Враховуючи наведене просив суд:

визнати такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 публічно поширену ІНФОРМАЦІЯ_11 року на мітингу, що відбувся біля приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, що розташований за адресою м. Миргород вул. Гоголя, 133, та в інтернет-виданні «Полтавщина» в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_13», автором якої є ОСОБА_2 , розміщеної в розділі новини о 12:56 годині ІНФОРМАЦІЯ_11 року, інформацію наступного змісту «протягом 2019 року в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані, та те, що майже в усіх цих справах адвокатом у порушників був чоловік голови суду, ОСОБА_1 » та на плакатах з написом «куплю алко справи по суду не дорого НОМЕР_1» та «ОСОБА_7 + ОСОБА_1 = Корупція»;

зобов`язати ОСОБА_2 на особистій сторінці ОСОБА_4 розмістити інформацію під заголовком «Спростування», зазначивши, що ним та іншими учасниками акції ІНФОРМАЦІЯ_11 року біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_13» було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду». Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, ОСОБА_2 , не володію будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_1 » та розмістити резолютивну частину рішення суду. Повідомити Інтернет-видання «Полтавщина» про задоволення позовних вимог позивача для спростування виданням інформації, яка підлягає спростуванню;

зобов`язати ОСОБА_2 розмістити інформацію під заголовком «Спростування», зазначивши, що ним та іншими учасниками акції ІНФОРМАЦІЯ_11 року біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_13» було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду». Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, ОСОБА_2 , не володію будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_1 » та розмістити резолютивну частину рішення суду на тих сайтах та Інтернет-виданнях де була розповсюджена неправдива інформація.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що позивачем не надано доказів того, що саме відповідач розповсюджував щодо нього чи його дружини будь-яку інформацію як під час мітингу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_11 року, так і на сайтах в мережі інтернет, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У вересні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 листопада 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 640/1135/15, провадження № 61-27175св18, від 15 квітня 2021 року у справі № 661/3347/17, провадження № 61-6562св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року біля будівлі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відбувся мітинг, на якому він, як адвокат та чоловік голови вказаного суду, був звинувачений відповідачем в корупційних діяннях, пов`язаних з розглядом судом, у тому числі його дружиною, адміністративних справ за статтею 130 КУпАП.

Під час мітингу ОСОБА_2 розповсюджував фактичні твердження про його причетність до закриття судом 81 справи про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП. Також відповідач вказував про наявність конфлікту інтересів у нього як адвоката та його дружини як судді, що виник при розгляді останньою зазначеної категорії справ за його участі, як захисника правопорушників.

Заявник вказує, що в ході проведення мітингу та пізніше на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» відповідач повідомив наступне «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем у нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік голови суду. Невже на прямий конфлікт інтересів ні у кого не виникає запитань». Вказана інформація розміщена на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» за підписом ОСОБА_2 .

Крім того, подібна інформація була надана в інтерв`ю телеканалу «Центральний».

Також зазначає, що мітингувальники тримали в руках плакат з написом «ОСОБА_7+ОСОБА_1=Корупція», на будівлі суду було розміщено плакат з номером його телефону та написом «куплю алко справи по суду не дорого». Інформація, розміщена на плакаті з його номером телефону та написом «куплю алко справи по суду не дорого», стосується його, а не іншої особи. Дозволу на розміщення його номеру телефону на плакаті він не надавав.

Вважає, що відповідач поширив відносно нього неправдиву інформацію, звинувативши його в корупційних діяннях, причетності до закриття судом справ про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП та наявності конфлікту інтересів у нього як адвоката та його дружини як судді.

Вказує, що опублікування неправдивої інформації призвело до приниження його ділової репутації. Він змушений виправдовуватися перед знайомими, які обурені прочитаною чи почутою інформацією, оприлюдненою в засобах масової інформації зі слів відповідача.

Відзиву на касаційну скаргу позивачем не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

15 січня 2020 року поряд з приміщенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке розташоване за адресою: вулиця Гоголя, 133, м. Миргород, Полтавська область, відбувся мітинг, учасником якого був ОСОБА_2 .

На мітингу відповідач тримав плакат із написом «Вимагаємо справедливості і законності» та дав журналісту інтерв`ю наступного змісту: «Люди гибнуть на наших миргородських дорогах. Люди їздять в нетверезому стані. За прошлий рік багато справ, які возбудила наша поліція по 130 статті - вживання алкогольних напоїв за рульом, були всі в оцьому суді, всі провалені».

ІНФОРМАЦІЯ_11 року о 12 годині 56 хвилин на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» була розміщена публікація під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_13», яка підписана від імені ОСОБА_2 , громадського діяча.

ІНФОРМАЦІЯ_11 року о 14 годині 35 хвилин Миргородський районний відділ поліції ГУ НП в Полтавській області на власній сторінці Facebook опублікував наступну інформацію: «Миргородський відділ поліції ГУ НП в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_11 в 14:35, Миргород. Сьогодні, ІНФОРМАЦІЯ_11 у Миргороді громадські активісти провели мирну акцію стосовно незгоди з рішеннями Миргородського міськрайонного суду. Громадський актив міста висловив невдоволення рішеннями у справах про накладення стягнень за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння). Порушень роботи судової установи чи публічного порядку поліцією не зафіксовано».

До публікації долучено чотири фотографії: одна із зображенням вивіски суду, три інших із плакатами наступного змісту: «У 2019 році продали 81 справу п`яних водіїв», «Вимагаємо справедливості і законності», «Суд - це не лоток на базарі».

ІНФОРМАЦІЯ_11 року о 15 годині 01 хвилин ОСОБА_2 на власній сторінці Facebook здійснив репост вказаної інформації про проведення мітингу ІНФОРМАЦІЯ_11 року поблизу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яка була розміщена на власній сторінці Facebook Миргородського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області, будь-яких коментарів до зазначеної інформації не висловив.

ІНФОРМАЦІЯ_12 року о 13 годині 50 хвилин на сайті телеканалу «Центральний» - ІНФОРМАЦІЯ_1, опубліковано відео мітингу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_11 року поблизу приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області. Відео містить інформацію, що ОСОБА_5 є учасником мітингу та зміст його інтерв`ю, яке він надав журналісту.

Розміщену на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» інформацію було розповсюджено іншими засобами масової інформації з посиланням на її джерело, а саме: 1) Інтернет видання «Deро.uа» - ІНФОРМАЦІЯ_2; 2) Інтернет видання «Деловая столица» - ІНФОРМАЦІЯ_3; 3) Інтернет видання «Гордон» - ІНФОРМАЦІЯ_4; 4) Інтернет видання «Магнолія ТВ» - ІНФОРМАЦІЯ_6; 5) Інтернет видання «Gazeta.ua» - ІНФОРМАЦІЯ_7; 6) Інтернет видання «Українські новини» - ІНФОРМАЦІЯ_8.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судами встановлено, що ОСОБА_2 був учасником мітингу, який проходив біля будівлі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, що останнім не заперечується, тримав на мітингу плакат та надавав інтерв`ю журналісту телеканалу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що позивачем не надано доказів того, що саме відповідач розповсюджував щодо нього чи його дружини будь-яку інформацію як під час мітингу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_11 року, так і на сайтах в мережі інтернет.

Так, обґрунтовуючи ухвалені судові рішення, суди вказували наступне:

ОСОБА_2 тримав плакат такого змісту «ВИМАГАЄМО СПРАВЕДЛИВОСТІ І ЗАКОННОСТІ», однак зазначена інформація не стосується позивача по справі ОСОБА_1 чи його дружини ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_12 року о 13 годині 50 хвилин на сайті телеканалу «Центральний» - ІНФОРМАЦІЯ_1 опубліковано відео мітингу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_11 року поблизу приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, за адресою: вулиця Гоголя, 133, м. Миргород, Полтавська область, яке містить інформацію, що ОСОБА_2 є учасником мітингу, та зміст його інтерв`ю, яке він надав журналісту.

В інтерв`ю телеканалу «Центральний» відповідач по справі зазначив (текст дослівно): «Люди гинуть на наших миргородських дорогах. Люди їздять у нетверезому стані. За попередній рік багато справ, які порушила Миргородська поліція по 130 статті вживання алкогольних напоїв за кермом, були всі в цьому суді, всі провалені», зазначена інформація не стосується позивача по справі ОСОБА_1 чи його дружини ОСОБА_6 .

Крім того, позивачем не надано доказів, що саме ОСОБА_2 вивішував плакат з його номером телефону та текстом «куплю алко справи по суду недорого» та «ОСОБА_1+ОСОБА_7=Корупція».

Щодо посилань позивача на опубліковану інформацію в Інтернет-виданні «Полтавщина», суди вказували, що останнім не надано доказів, які свідчать, що саме відповідач був особою, яка її опублікувала у вказаному інтернет ресурсі, а сам факт підписання публікації від імені ОСОБА_2 , громадського діяча, не є достатнім доказом на підтвердження авторства даної особи.

Колегія суддів не може погодитись у повному обсязі із вказаними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_11 року о 12 год. 56 хв. інтернет-видання «Полтавщина» опублікувала інформацію «ІНФОРМАЦІЯ_13» під заголовком розміщена світлина території поблизу приміщення суду з мітингувальниками, які тримають плакати.

Далі по тексту:

«В Миргородському районі місцева голова суду ОСОБА_7 за декілька років перетворила місцевий районний суд в будинок продажу судових справ.

Майже всі протоколи по ст. 130 (керування транспортними засобами в станів алкогольного сп`яніння) залишились на користь водіїв. На запитання активістів «Чому не притягнутий жоден водій до адміністративного покарання?» представниця суду відповіла наступне: Особа вважається невинуватою у вчиненні адмінправопорушення, якщо співробітники поліції порушили процедури огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адмінправопорушення».

Далі має місце світлина з розміщеним на дереві плакатом - У 2019 році продали 81 справу паяних водіїв.

За нею слідує інша світлина - плакат на вході в приміщення суду - «Центр (суд) продажу справ».

Після чого слідує текст «Невже усі 81 адмінпротокол складений з порушеннями?»

Потім прямою мовою:

- Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду. Невже на прямий конфлікт інтересів ні у кого не виникає запитань? - заявляє активіст ОСОБА_2 .

Цікавим фактом є також розміщення адвокатського офісу, поряд з будівлею районного суду, де працює чоловік ОСОБА_7 .

Після цього - світлина із зображенням плакату «Вимагаємо справедливості і законності».

Після чого розміщений текст «Також активісти наводили факти незаконного збагачення родини голови суду. Адже по деклараціям чоловіка, він не отримує прибутків з адвокатської діяльності. Хоча родина має маєтки, сільськогосподарські землі та декілька преміальних автівок. Активісти будуть звертатися до правоохоронних та антикорупційних органів, а також в Офіс Президента щодо перевірки наданої інформації».

Під вказаною інформацією стоїть підпис - ОСОБА_2 , громадський діяч».

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суди попередніх інстанцій, оцінюючи вказану інформацію, яка опублікована в Інтернет-виданні «Полтавщина», вказуючи про недоведення позивачем поширення такої саме відповідачем, не врахували того, що вказана у статті інформація, її структурне зображення, розміщення світлин з відповідним змістом плакатів, власні висловлювання у вигляді прямої мови відповідача, а також наявність підпису під всією публікацією « ОСОБА_2 , громадський діяч», свідчить про її поширення останнім.

Посилаючись на те, що позивачем не доведено, що вищевказана публікація на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» створена та поширена відповідачем, суди не врахували того, що відповідач належними та допустимими доказами не спростував наявність свого підпису під вказаною публікацією, як і не надав доказів вчинення дій, які б свідчили про його заперечення щодо авторства вказаної публікації.

Крім того, в пункті 6.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) зроблено висновок, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій наведеного також не врахували та не встановили належний суб`єктний склад учасників спірних правовідносин.

Таким чином, судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

З урахуванням встановлених порушень судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам першої та апеляційної інстанцій належить урахувати викладене у цій постанові, надати належну оцінку доводами і запереченням сторін та поданим ними доказам, перевірити суб`єктний склад учасників спірних справовідносин, встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович