ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1917/20
Провадження №2/477/168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Зелинської Р.Б.,

у судовому засіданні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1 /4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що фактично з грудня 2019 року її онука ОСОБА_5 мешкає разом з нею. Мати з донькою ніяких зв`язків не підтримує, її долею не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. З грудня 2019 року мати жодного разу не відвідала дитину, не телефонує, не опікується її здоров`ям, відпочинком та навчанням. Відповідачка схильна до агресії та домашнього насильства. Зі слів онуки застосовувала до неї тілесні покарання.

В ході розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, що викладені у позовній заяві. Вказували, що на даний час відповідач не змінила своєї поведінки та самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дочки.

Представник служби у справах дітей вважала за доцільне позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Зазначала, що відповідачка байдуже ставиться до долі своєї дитини, з грудня 2019 року жодного разу не відвідала дочку ОСОБА_6 за місцем навчання у школі-інтернаті, не забирає її на вихідні та під час канікул.

Також, з урахуванням віку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом з`ясовано її думку щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 відносно неї.

Малолітня ОСОБА_5 повідомила суду, що жити з матір`ю не бажає, що мати часто вдавалась до побоїв, також не заперечує щоб вона була позбавлена батьківських прав відносно неї.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно. У зв`язку з відсутністю відповідача за відомою суду адресою, її сповіщення про дату, час та місце судового засідання здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади (а.с.58,59) .

У зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача.

У справі проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В судовому засіданні за клопотанням позивача допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є хрещеним батьком ОСОБА_11 . Матір дитини він давно не бачив, дочку вона не відвідує, веде аморальний спосіб життя. Де зараз проживає ОСОБА_12 він не знає. ОСОБА_13 навчається у школі-інтернаті та на вихідних бабуся ОСОБА_1 забирає її до себе. Саме бабуся займається утриманням та вихованням дитини.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що вона є сестрою відповідачки, а ОСОБА_13 є її племінницею. З грудня 2019 року ОСОБА_13 проживає разом з нею та бабусею. Мати ОСОБА_11 зловживає наркотиками та алкогольними напоями, до дитини ставиться жорстоко, била її. Жодної матеріальної допомоги на утримання не надає.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є класним керівником ОСОБА_4 з першого класу. Дитина спокійна, ввічлива, доброзичлива. Мати дитини спочатку забирала її на вихідні, однак потім перестала, дитина залишалась на вихідні у інтернаті, тому стали під розписку давати дитину бабусі. Пам`ятає випадок, коли до школи-інтернату приїхали працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_3 б`є своїх дітей. Стосовно ОСОБА_1 може повідомити, що бабуся займається вихованням та утриманням ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що раніше працювала разом з ОСОБА_1 , знає її сім`ю. Раніше ОСОБА_14 була доброю дівчиною, однак давно її не бачила. ОСОБА_13 проживає разом з бабусею, яка про неї турбується. ОСОБА_14 до дитини любові не проявляє та давно її не бачила.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, опитавши малолітню ОСОБА_4 , свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_12 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідок Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 15.10.2020 року №2017/02-42 та №2020/92-42 ОСОБА_4 проживає без реєстрації разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2019 року (а.с.12,13).

Згідно відомостей, наданих Воскресенською селищною радою Вітовського району Миколаївської області 15.10.2020 року за №1632/02-54 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання зареєстрована, однак не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстрована її донька ОСОБА_5 , 2009 року народження. Наприкінці 2019 року до селищної ради надійшов лист від служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації щодо стану виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків, однак питання не розглядалось через клопотання представника ОСОБА_3 щодо відкладення розгляду в зв`язку з хворобою ОСОБА_3 . У вересні 2020 року до селищної ради надійшли клопотання від ОСОБА_1 та ОСОБА_15 щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , оскільки мати з грудня 2019 року не проживає за місцем реєстрації та на території Воскресенської селищної ради, свої обов`язки відносно дітей не виконує та взагалі не цікавиться їх долею (а.с.15).

Відповідно до рішення №60 від 22.09.2020 року виконавчий комітет Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області вважав за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.20)

Згідно довідки Мішково-Погорілівської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської області від 20.10.2020 року №189 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у зазначеному освітньому закладі з 01.09.2015 року. Мати ОСОБА_3 з грудня 2009 року до школи -інтернату не приходила, навчанням та вихованням дитини не цікавиться. Утриманням та вихованням дитини опікується бабуся ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до клопотання від 20.10.2020 року Мішково-Погорілівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат I-III ступенів Миколаївської області просить розглянути питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_17 в зв`язку з тим, що мати не виконує батьківських обов`язків щодо них (а.с.17).

Наказом служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації №58 від 03.06.2020 року малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_16 поставлені на профілактичний облік як такі, що виховуються в сім`ї в складних життєвих обставинах (а.с.34) та наказом №60 від 09.06.2020 року ОСОБА_4 влаштована на тимчасове утримання в сім`ю ОСОБА_1 (а.с.33).

Вітовська районна державна адміністрація у своєму висновку від 11.12.2020 року дійшла висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_17 . Згідно вказаного висновку, окрім вище наведених обставин, що стали підставою для передання малолітньої ОСОБА_11 на тимчасове утримання у сім`ю бабусі ОСОБА_1 , мати для себе належних висновків не зробила, своєї поведінки не змінила (а.с. 40-42).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

З пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку про доведеність ухилення відповідачки ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню, утриманню, забезпеченню умов розвитку та життя своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 , піклування про неї та її інтереси. Так судом встановлено, що відповідачка є матір`ю ОСОБА_4 , проте турботу про неї не проявляє, не здійснює її матеріального утримання, не спілкується з дитиною близько року, не виявляє інтересу до її життя та потреб, не приймає жодної участі у її вихованні, не забезпечує умов для отримання дитиною освіти, не турбується про її здоров`я та оздоровлення, якого потребує дитина.

За такого, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є обґрунтовані підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, та суд вважає, що таке рішення відповідає інтересам її дитини, яка висловила власну думку щодо згоди з позбавленням матері батьківських прав відносно неї.

Суд зазначає, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, відповідачка має можливість на їх поновлення в судовому порядку за її ж позовом відповідно до положень ст.169 Сімейного кодексу України.

Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів, то частиною 3 ст. 166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Як встановлено в ході розгляду справи, малолітня ОСОБА_4 перебуває на утриманні своєї бабусі ОСОБА_1 .

Щодо розміру аліментів, то позивачем заявлено їх мінімальний гарантований положеннями Сімейного кодексу України розмір. Так, відповідно до абзацу другого частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі по 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав у відношенні дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на тимчасовому утриманні якої перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2020 року і до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 840 ( вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2021 року.

Суддя Л.М. Семенова