Справа № 159/6721/21
Провадження № 2-о/159/174/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці Філончук Н.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

1. Стислий виклад заяви.

10.11.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачуобмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , в якій просить заборонити останньому протягом шести місяців перебувати у місці їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована наявністю побоювань продовження кривдником фізичного, психологічного, економічного насильства по відношенню до заявниці та дітей.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує, що близько 19 років перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , з якими мають трьох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сім`я постійно проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить чоловіку ОСОБА_3 .

З 2019 року чоловік втратив постійний заробіток, почав випивати, безпідставно ревнувати, ображали нецензурними словами дружину. Образи і сварки стали невід`ємною частиною життя подружжя. Оскільки діти часто заступаються за ОСОБА_1 , тому психологічна агресія чоловіка частково поширюється і на них - погрожує їм розправою та виганяє з квартири. Найчастіше погрози фізичної розправою адресовані заявниці та старшому сину ОСОБА_4 . На неодноразові прохання дружини змінили спосіб життя, припинити домашнє насильство над усією сім`єю чоловік не реагує.

За останній рік ОСОБА_3 тричі притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за домашнє насильство психологічного характеру.

Заявниця вважає себе такою, що систематично зазнає домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 , а тому вона як жертва домашнього насильства потребує захисту, передбаченого Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

2. Стислий виклад позиції учасників провадження.

2.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, з підстав викладених у заяві. Додатково пояснила, що станом на день розгляду справи вони разом із ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 не проживають, адже з метою збереження свого фізичного і психічного здоров`я вона вимушена проживати у родичів.

Також зазначила, що прояви агресії з боку ОСОБА_3 тривають майже постійно з 2019 року. Вона перебуває у страху за своє здоров`я і життя, адже ОСОБА_3 безпричинно може розпочати конфлікт, штовхнути її, дати ляпаса; намагається уникати спілкування із кривдником, перебуває у пригніченому стані.

2.2. Представники заявниці адвокат Філончук Н.В. у судовому засіданні заявлені вимоги про видачу обмежувального припису підтримав і просила їх задовольнити. Зокрема, висловила думку, що зібрано достатньо доказів протиправної поведінки ОСОБА_3 , який систематично чинить відносно дружини психологічне, фізичне, економічне насильство. Існують ризики продовження такої поведінки і в майбутньому. З метою протидії домашньому насильству відносно заявниці, збереження фізичного і психологічного здоров`я останньої слід застосувати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .

2.3. ОСОБА_3 у судовому засіданні 11.11.2021 не погодився із обставинами, повідомленими заявницею, ствердив про їх надуманість, безпідставність і необґрунтованість. Пояснив, що конфлікт між ним та ОСОБА_1 не виходить за межі побутових відносин без ознак домашнього насильства. Вважає, що підставою конфліктів є неналежна поведінка саме ОСОБА_1 . Не заперечує, що вважає нормальним вирішення конфлікту із дружиною шляхом застосування до неї легкого фізичного і психологічного впливу.

Вважає недоведеними обставини, які вказують на необхідність застосування обмежувального припису. Вимоги заяви про видачу обмежувального припису вважав безпідставними.

3. Рух справи у суді

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2021 (в день надходження заяви) відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено в межах 72 годинна 15:45 год. 11.11.2021.

За клопотання представника заявниці у судовому засіданні було оголошено перерву до 13:00 год. 17.11.2021.

У судове засідання 17.11.2021 року ОСОБА_3 не прибув, хоча належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Керуючись вимогами частини першої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи думку заявниці, представника заявниці, судом справу розглянуто без участі заінтересованої особи.

4. Фактичні обставини справи.

Із 17.06.2002 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Подружжя із дітьми проживало разом за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх двох тижнів ОСОБА_1 вимушено проживає окремо від сім`ї - у родичів в смт Люблинець. Право власності на нерухоме майно належить ОСОБА_3 (учасники справи вказану обставину визнали, не заперечили, не спростували відповідними доказами).

Заявниця працює на підприємстві «Сава ЮА» у місті Ковель, ОСОБА_3 - офіційно не працевлаштований; зі слів останнього - інколи перебуває на лікуванні у психіатричній лікарні (відмовився повідомляти обставини щодо наявних у нього захворювань); старший син ОСОБА_4 - студент, молодші діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - школярі.

03.01.2019 в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІТС ІПНП) за № 101 о 08:54 год. зареєстроване звернення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 психічнохворий чоловік ОСОБА_3 потребує транспортування до медичного закладу.

21.05.2020 в ІТС ІПНП за № 6927 о 06:28 год. зареєстроване звернення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 чоловік ОСОБА_3 поводить себе неадекватно, агресивно, не випускає дружину з помешкання.

21.05.2020 в ІТС ІПНП за № 6937 зареєстроване повторне звернення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 чоловік ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство, голосно включає музику, заважає дітям спати, намагається вчинити бійку.

19.01.2021в ІТС ІПНП за № 810 о 19:59 год. зареєстроване звернення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 чоловік ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство.

10.08.2021 ІТС ІПНП за № 12311 о 03:13 год. зареєстроване звернення зі служби 102 від мешканців будинку АДРЕСА_2 , про те, що у квартирі НОМЕР_3 відбувається сварка і можливо бійка, чоловік ОСОБА_3 виганяє з дому дружину і дітей, погрожує фізичною розправою.

10.08.2021 в ІТС ІПНП за № 12382 о 08:06 год. зареєстроване звернення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 чоловік ОСОБА_3 потребує транспортування в психіатричну лікарню.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2021 (справа № 159/6080/20) ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою встановлено, що 17.12.2020 близько 22:30 год. ОСОБА_3 , за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, словесно ображав дружину, погрожував їй, шарпав за одяг; такими діями завдав їй психологічної травми.

Також постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2021 (справа № 159/425/21) ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою встановлено, що 19.01.2021 близько 19 год. ОСОБА_3 , за місцем свого проживання, ображав нецензурними словами дружину ОСОБА_1 , шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою в присутності неповнолітніх дітей, чим завдав психологічної травми.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2021 (справа № 159/4797/21) ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_3 , 09.08.2021 близько 03:00 год. за місцем свого проживання, виражався у сторону своєї дружини ОСОБА_1 нецензурною лайкою, виганяв її з дому, намагався затіяти бійку, чим завдав психологічної травми останній.

5. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та статті 20 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази, зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши факти притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (тричі протягом останнього року), суд дійшов висновку про наявність ризиків, щодо вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці.

Зібрані у справі докази, на думку суду, свідчать про наявність психологічного насильства у вигляді принижень та залякувань, які чинить ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 , та викликали у останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість. За таких обставин, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також суд вважає доведеними і обставини щодо економічного домашнього насильства, оскільки постановами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2021, 04.11.2021 встановлено, що ОСОБА_3 систематично виганяє дружину і дітей з помешкання, чим порушує право останніх на житло.

Разом з тим суд не вважає доведеними обставини щодо фізичного домашнього насильства, адже жодного доказу на підтвердження таких обставин суду не надано.

Керуючись наведеним, суд вважає за необхідне видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким заборонити йому перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити строк дії обмежувального припису 2 (два) місяці.

У даному випадку судом безумовно враховано, що право власності на квартиру (АДРЕСА_1 ) належить ОСОБА_3 .

Однак, на переконання суду, вказана обставин не є пріоритетною над необхідністю забезпечити збереження здоров`я жертви домашнього насильства ОСОБА_1 від дій кривдника - ОСОБА_3 . Право власності останнього на майно у даному випадку залишається непорушним.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_3 має альтернативне місце проживання в смт Люблинець - у своїх родичів; у судовому засіданні 11.11.2021 не заперечив вказаної обставини.

Розподіл судових витрат.

На підставі частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 259, ст.350-1 - ст.350-6 ЦПК України, статтями 1,3,21,24,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вигляді обмеження, яким заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Обмежувальний припис видати строком на 2 (два) місяці.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Ковельському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: Філончук Наталія Володимирівна , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту судового рішення 17.11.2021

Головуючий:Ю. Ф. Волкова