Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2021 р. Справа153/1854/20

Провадження2/153/423/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сарафімовська Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Вказала, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.08.2015. Згідно погосподарської книги Порогівської сільської ради на 2016-2020 роки №4 в житловому будинку по АДРЕСА_1 також зареєстрований її зять - відповідач ОСОБА_2 , який є чоловіком її доньки ОСОБА_3 . Проте, 27 липня 2011 року відповідач із донькою ОСОБА_4 забравши усі свої речі переїхали проживати в місто Тульчин Вінницької області. Окрім того, зазначила, що відповідач ОСОБА_2 з 13 листопада 2020 року перебуває у державному розшуку як безвісно зниклий. Вказала, що відповідач не є членом її сім`ї, не пов`язаний із нею спільним побутом, спільного господарства не мають, взаємних прав та обов`язків не мають, відповідач ніякої участі в утриманні будинку та оплаті послуг пов`язаних з утриманням будинку не приймає. Особистих речей відповідача в будинку немає. Спільного господарства та спільного майна із відповідачем немає. Вказала, що факт формальної реєстрації відповідача за місцем її проживання по АДРЕСА_1 позбавляє її права скористатись отриманням субсидії.Відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки воно є похідним від права власника, а його реєстрація у будинку обмежує її право власності, зокрема, користування та розпорядження своїм будинком. Угоди між нею, як власником житла, та відповідачем про безоплатне (чи платне) користування жилим приміщенням не має. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності житловим будинком із надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втрати право користування житловим будинком.

Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву вх.№428 від 22.01.2021, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Крім цього, на адресу останнього відомого місця проживання відповідача судова повістка надсилалася рекомендованим поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Заяви, клопотання: заяви позивача про розгляд справи без її участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії паспорта громадянина України, виданого 04.08.1998 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.08.2015, встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 .

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2015 встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 .

Із довідки, виданої Ямпільською міською радою Вінницької області вих..№208 від 15.12.2020 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 . Згідно погосподарської книги на 2016-2020 роки №4 в даному погосподарському номері також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за вказаною адресою фактично не проживає.

Із копії повідомлення Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області вих..№8719/230/01-2020 від 09.12.2020 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.11.2020 перебуває у державному розшуку як безвісно зниклий. По даному факту в СВ Тульчинського ВП проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №000351 від 07.11.2020 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

Із акту обстеження №41 від 21.01.2021 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прописаний по АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою фактично не проживає з липня 2012 року.

Дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком, яка належить позивачу на праві власності.

Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме на праві власності володіє житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 ч. 4 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі №753/481/15-ц (провадження №6-13113цс16, від 09 жовтня 2019 року у справі №695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі №523/12186/13-ц (провадження №61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 листопада 2016 року (провадження № 6-709цс16) зазначено, що правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом із ним і ведуть із ним спільне господарство.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналогічні висновки зроблені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 447/455/17.

Судом встановлено, що звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав.

Усунення в судовому порядку відповідних перешкод у реалізації права власника відбувається за допомогою негаторного позову. (Висновок Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 13.10.2020 року, справа № 447/455/17)

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ч.2 п.4 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази у їх сукупності, беручи до уваги доводи позивача щодо способу відновлення її прав на житлове приміщення, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Суд вважає вказаний спосіб захисту прав позивача обґрунтованим у цьому спорі, оскільки відповідач ОСОБА_2 і відсутні докази про наявність домовленості між ним та власником цього житла - позивачем.

Оскільки право позивача на належне їй житло порушене, відновлення цього права можливе шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 і має підстави для їх задоволення.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 840 гривень 80 копійок, на момент подання позову.

З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 ч.4 Конституції України, ст. 72 ЖК України ст. ст. 383, 386, 391ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 279 ЦПК України і на підставі ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 ч.4 Конституції України, ст.72 ЖК України, ст.ст. 383, 386, 391ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належного їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.08.2015, а саме: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова