Єдиний унікальний номер справи 489/1806/20
Провадження № 88-ц/812/16/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

15 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.С. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.

з участю:

представників відповідача МКП «Миколаївводоканал» - Задунайської Т.В. та Потапова В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Миколаївського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року, ухвалену у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг», третя особа Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди,

у с т а н о в и в :

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 пред`явила до Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» (далі МКП «Миколаївводоканал») та Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг» (далі КП «ЕЛУ автодоріг») зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

01 грудня 2019 року о 13:25 год. по вулиці Спаській, 62 в м. Миколаєві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Opel Vectra, НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_2 , який у свою чергу, зіткнувся з припаркованими транспортними засобами Skoda Kodiak, власником якого є ОСОБА_3 та Lexus RX350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

Як на причину вказаної пригоди, позивач посилається на те, що стався прорив води, внаслідок чого на проїзній частині утворилася ожеледиця довжиною 7 м шириною 3 м, яка огороджена не була та не позначена дорожнім знаком.

12 грудня 2019 року інспектором УПП в Миколаївській області було складено адміністративний протокол № БД280678 на працівника МКП «Миколаївводоканал» - майстра водопровідної мережі ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 140 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06 лютого 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, через недоведеність вини ОСОБА_4

ОСОБА_5 , посилаючись на те, що за власні кошти відремонтувала свій пошкоджений транспортний засіб, сума ремонтних робіт разом з деталями склала 23 570 гривень, після уточнення позовних вимог, просила стягнути їх порівну з МКП «Миколаївводоканал» та КП «ЕЛУ автодоріг», крім того, ще й 3 000 гривень витрат на правничу допомогу та судовий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2020 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто порівну з МКП «Миколаївводоканал» та КП «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 23 570,00 грн. (по 11 785,00 грн. з кожного), а також 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (по 1 500,00 грн. з кожного) та 840,80 грн. судового збору (по 420,40 грн. з кожного).

Не погодившись з зазначеним рішенням, МКП «Миколаївводоканал» та КП «ЕЛУ автодоріг», діючи окремо один від одного, подали апеляційні скарги, в яких просили його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційні скарги МКП «Миколаївводоканал» та КП «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг» - задоволені. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2020 року скасовано, та ухвалено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Миколаївського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначала, що 06 жовтня 2021 року отримала постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2021 року по справі №489/117/21, якою ОСОБА_6 , який є керівником МКП «Миколаївводоканал», визнано винним в порушені вимог п.15. ПДР України під час ДТП 02 грудня 2019 року, за участі її транспортного засобу, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що вищевказані обставини мають істотне значення для вирішення цивільної справи про відшкодування матеріальної шкоди, яка була їй завдана внаслідок ДТП, та які на момент ухвалення постанови Миколаївським апеляційним судом 09 листопада 2021 року не були відомі.

Заслухавши доповідь судді, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про перегляд постанови апеляційного суду не підлягає задоволенню із таких підстав.

Так, Миколаївський апеляційний суд переглянувши законність рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2020 року, постановою від 09 листопада 2020 року апеляційні скарги МКП «Миколаївводоканал» та КП «ЕЛУ автодоріг» задовольнив.

Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволені позову до МКП «Миколаївводоканал» та КП «ЕЛУ автодоріг» про відшкодування матеріальної шкоди - за його недоведеністю.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що доказів, які б встановлювали вину МКП «Миколаївводоканал» та КП «ЕЛУ автодоріг» позивачем не надано, а тому у колегії суддів відсутні підстави вважати що саме зазначені товариства мають відшкодовувати витрати позивачу, понесені нею внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, матеріали справи не дають достатніх підстав стверджувати, що причиною ДТП стало саме наїзд автомобілем Opel Vectra, НОМЕР_1 на ожеледицю на автомобільній дорозі по вулиці Спаській 62 у м. Миколаєві, як і не встановлено безпосередньо факту такого наїзду. Вказане свідчило про недоведеність позивачем наявності причинно-наслідкового зв`язку між недоліками автомобільної дороги та ДТП.

Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 423 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Слід розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення від 03 квітня 2008 року).

З аналізу наведених ОСОБА_1 підстав, щодо перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами вбачається, що заявниця посилається як на нововиявлені обставини на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2021 року по справі №489/117/21, якою ОСОБА_6 , який є керівником МКП «Миколаївводоканал», та його визнано винним в порушені вимог п.15. ПДР України, оскільки вказані обставини не були відомі їй на момент вирішення її цивільного позову.

Вважає що цією постановою встановлено винну особу, а тому вищезазначені обставини мають значення для справи, оскільки на їх підставі можна зробити висновок про задоволення її позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини, не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких, та зводяться до незгоди заявниці з оцінкою судом апеляційної інстанції наявних у справі доказів та висновками щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, але не містять посилань на будь-які нововиявлені обставини в розумінні статті 423 ЦПК України.

Більше того, слід зазначити, що відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства та практики Верховного Суду України, під нововиявленими обставинами, слід розуміти юридичний факт (конкретні життєві обставини, з якими норма права пов`язує виникнення визначених юридичних наслідків), який має істотне значення для розгляду справи, але не був і не міг бути відомий заявникам на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, на яку вона посилається в заяві про перегляд судового рішення, а не притягнення чи не притягнення особи до відповідальності.

З позовної заяви ОСОБА_1 та заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами вбачається, що такою обставиною, вона називає неналежне виконання утримувачем дороги, де сталася пригода, свого обов`язку.

Проте, названій обставині, апеляційним судом при, розгляді апеляційної скарги вже була надана оцінка, яка не може переоцінюватися в порядку, перегляду рішення з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 429 ЦПК України, для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, а тому у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 381, 423, 429 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Миколаївського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг», третя особа Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

_______________________________________________________

Повний текст постанови складено 19 листопада 2021 року.