ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

м.Суми

Справа №583/3055/20

Номер провадження 22-ц/816/42/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1 ;

суб`єкт оскарження - державний виконавець Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Суми) Радьков Олександр Миколайович;

стягувач - ОСОБА_2 ;

третя особа - орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2020 року в складі судді Сидоренка Р.В., постановленої у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із скаргою в серпні 2020 року, скаржник просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Суми) про поновлення знищеного виконавчого провадження ВП № 35960190 по примусовому виконанню виконавчого листа № 1813/5712/2012, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, зобов`язати зняти накладені арешти на рахунки та майно боржника ОСОБА_1 .

Свою скаргу мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2012 року по справі № 1813/5712/2012 стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 35960190. Зазначає, що 30.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 35960190 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням про надходження заяви стягувача від 23.01.2015 року про повну сплату коштів до повноліття дитини. В лютому 2020 року стягувач оскаржила вказану постанову про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 року скасовано оскаржувану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. З метою оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку він звернувся до державного виконавця з проханням надати копію виконавчого провадження, але отримав відповідь про те, що виконавче провадження знищене у 2019 році. 11.08.2020 року він дізнався про арешт своїх рахунків та майна, оскільки державним виконавцем було прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 35960190. Вказує, що виконавче провадження було закінчено 30.01.2015 року в зв`язку з тим, що ним було сплачено аліменти стягувачу за весь період до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що державний виконавець протиправно поновив виконавче провадження за відсутності виконавчого документу.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2020 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин справи, застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд не звернув увагу на те, що про судове засідання, за результатами розгляду скарги стягувача про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження він повідомлений не був. Зазначає, що при прийнятті судом ухвали від 24.02.2020 року у суду була відсутня інформація про те, що виконавче провадження знищене по завершенню терміну зберігання, а також не було досліджено скільки коштів в рахунок аліментів до досягнення дитиною повноліття сплатив боржник, крім того суд не вирішив питання їх повернення. Вказує, що відновленню підлягає лише втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження - у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду. Таким чином, відновлення знищеного виконавчого провадження можливе лише в разі прийняття відповідного рішення Європейським судом з прав людини. Інших підстав для відновлення виконавчого провадження чинним законодавством не передбачено. Вказує, що стягувач умисно заперечила обставини отримання від нього 93000 грн. в рахунок сплати аліментів. Крім того, стягувач навмисно дочекалася спливу 5 років, тобто терміну зберігання виконавчого провадження. Зазначає, що вказані доводи скаржника були залишені судом без уваги.

Відзив на апеляційну скаргу від державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Суми) до суду не надходив;

Відзив на апеляційну скаргу від стягувача до суду не надходив.

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи до суду не надходив.

Скаржник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Державний виконавець Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (Суми) в судове засідання не з`явився. про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови керувався ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження була скасована судом і зазначена ухвала суду набрала законної сили, а тому виконавець діяв в межах вимог, передбачених законодавством. Враховуючи, що протиправності дій державного виконавця при винесенні постанови про поновлення виконавчого провадження встановлено не було, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про зобов`язання державного виконавця зняти накладені арешти на рахунки та майно боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, та встановлено судом першої інстанції, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2012 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення аліментів з 26.11.2012 та сплачуючи матері дитини - ОСОБА_2 .

На виконання вказаного судового рішення 21.12.2012 був виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження №35960190.

30.01.2015 державним виконавцем органу державної виконавчої служби Лебединського міськрайонного управління юстиції Задорожним С.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №35960190 відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням про надходження заяви стягувача від 23.01.2015 про повну сплату коштів до повноліття дитини.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лебединського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 30 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 35960190 з примусового виконання виконавчого листа від 21 грудня 2012 року у справі № 1813/5712/2012, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана ухвала набрала законної сили.

Згідно з постановою начальника відділу Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 10.04.2020 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2015, що видав Задорожний С.О. при примусовому виконанні виконавчого листа 1813/5712/2012, виданого 21.12.2012 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягування аліментів з 26.11.2012 (а.с. 45).

Постановою державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матюк Я.Б. від 10.04.2020 відновлено виконавче провадження № 35960190 з виконання виконавчого листа 1813/5712/2012, виданого 21.12.2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття (а.с. 32)

Листом від 20.04.2020 року № 13186-14.8 в.о. начальника Лебединського міськрайонного відділу ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Радьков О.М. звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з проханням надіслати на адресу відділу виконавчий лист від 21.12.2020 року № 1813/5712/2012.

Постановою державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Радькова О.М. від 10.08.2020 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «АГРОДМИТРІВСЬКЕ» за адресою: Чернігівська область, Бахмацький район, смт. Дмитрівка, вул. Романкова, 2.(а.с. 47).

Листом ТОВ «АГРОДМИТРІВСЬКЕ» від 04.09.2020 року повернуто постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесену відносно ОСОБА_1 в зв`язку зі звільненням останнього 14.07.2020 року. (а.с. 56).

Постановами державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Радькова О.М. від 10.08.2020 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження 74295,29 грн., на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 74035,65 грн. (а.с.48-49).

Крім того, державним виконавцем Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 10.08.2020 винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві виїзду за межі України; у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа 1813/5712/2012, виданого 21.12.2012.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями статтями 48-62 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засад верховенства права та обов`язковості виконання рішень (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Матеріалами цивільної справи підтверджено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лебединського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 30 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 35960190 з примусового виконання виконавчого листа від 21 грудня 2012 року у справі № 1813/5712/2012, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і вказана ухвала набрала законної сили. Крім того, Охтирським міськрайонним судом Сумської області повернуто виконавчий лист від 21 грудня 2012 року у справі № 1813/5712/2012, відповідно до звернення в.о. начальника Лебединського міськрайонного відділу ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Радькова О.М.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій державного виконавця щодо поновлення виконавчого провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими посилання скаржника, що містяться в апеляційній скарзі на п. 1 розділу ХV Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 року за № 489/20802, відповідно до якої відновленню підлягає лише втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду, оскільки вказаною правовою нормою врегульовано відносини щодо відновлення виконавчого провадження за ініціативою сторони або самого державного виконавця, в той час як в даному випадку має місце відновлення виконавчого провадження в зв`язку із скасуванням судом постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в установленому законом порядку на підставі ч. 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», і таке відновлення виконавчого провадження носить для державного виконавця в силу закону імперативний характер.

Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи скаржника в частині сплати ним заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі з огляду на те, що вказані обставини були встановлені ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 року, яка набрала законної сили. У вказаній ухвалі, скасовуючи постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лебединського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 30 січня 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 35960190 з примусового виконання виконавчого листа від 21 грудня 2012 року у справі № 1813/5712/2012, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд вказав про те, що розмір аліментів було визначено у частці від доходу боржника ОСОБА_1 , а тому розрахувати розмір аліментів який підлягає до стягнення за весь період до досягнення дитиною повноліття неможливо, оскільки невідомо який заробіток буде у боржника в майбутньому та який розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде встановлено законом. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що виконавчий лист № 1813/5712/2012, який був повернутий до суду в лютому 2015 року залишається не виконаним.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте всупереч вказаних вимог процесуального закону скаржником, не надано до суду жодних доказів про перерахування стягувачу грошових коштів в рахунок сплати аліментів, а також щодо їх розміру.

З огляду на те, що в судовому засіданні не підтвердилися доводи скаржника стосовно протиправності дій державного виконавця в частині поновлення виконавчого провадження, колегія суддів приходить до висновку стосовно необґрунтованості вимог боржника щодо зобов`язання державного виконавця зняти накладені арешти на рахунки та майно боржника ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко