РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову вказано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним доходи позивача є пенсія як особи з інвалідністю з дитинства ІІ групи, коштів на утримання себе та сина не вистачає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

09.09.2020 року ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі, її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В ухвалі суду про відкриття провадження задоволено клопотання позивача про витребування доказів, яке міститься у позовній заяві, та витребувано з Головного управління ДПС у Житомирській області відомості про доходи відповідача за період з 01.03.2020 року по 01.09.2020 року.

20.10.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. Заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що позивач отримує пенсію у розмірі, який перевищує розмір прожиткового мінімуму, тому, на його думку, вимога про стягнення аліментів не підлягає задоволенню. Відповідач, посилаючись на приписи ст. ст. 75, 76 СК України, зазначає, що право на матеріальну допомогу у подружжя виникає у тому разі, якщо другий з подружжя може таку допомогу надавати. На даний час він є безробітним, не має ніяких джерел доходу, не має вищої освіти, не має у власності рухомого та нерухомого майна, проживає разом з матір`ю у належному їй будинку, тому не може сплачувати аліменти колишній дружині на її утримання. Також відповідач просить врахувати, що у провадженні суду перебуває справа про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, за результатами розгляду якої у нього виникне обов`язок зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

До відзиву відповідач долучив клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати з Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради інформацію про призначені та виплачені позивачу державні соціальні допомоги, субсидії, допомоги по утриманню дитини до досягнення нею 3-х річного віку, отримання коштів за програмою «муніципальна няня», пільги на оплату житлово-комунальних послуг та інші виплати; витребувати з Управління ДПС у Житомирській області інформацію про суми отриманого доходу ОСОБА_4 за здійснення трудової та/або підприємницької діяльності, яке ухвалою суду було задоволено та витребувано зазначені у клопотанні докази.

09.11.2020 року, на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2020 року, до суду надійшли відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2

13.11.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2020 року до суду надійшла інформація від Управління соціального захисту населення Богунського району.

10.12.2020 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив

Разом з відповіддю на відзив позивач подала клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, яке ухвалою суду від 14.12.2020 року задоволено, поновлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та прийнято його до матеріалів справи.

У поданій відповіді на відзив позивач вказала, що при розірванні шлюбу їй було відновлено її дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 . Зазначила, що доводи відповідача, які зазначені ним у відзиві на позовну заяву, є надуманими, необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Посилання відповідача на його прихильне ставлення до дитини та добровільне надання дитині матеріальної допомоги суперечать фактичним обставинам справи, оскільки з моменту фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання не надає. Всі витрати на утримання дитини несе виключно позивач.

У відповіді на відзив позивач вказала, що заперечуючи щодо її потреби у матеріальній допомозі, відповідач зазначає, що розмір отримуваної нею пенсії, як особою з інвалідністю, перевищує розмір прожиткового мінімуму, однак поза увагою відповідача залишається той факт, що на утриманні позивача також перебуває син, який потребує матеріального забезпечення у розмірі, не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму. Після припинення шлюбних відносин з позивачем, відповідач повністю самоусунувся від виконання обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини.

Крім того, позивач вказує, що вона не має власного житла, тому змушена його орендувати та сплачувати за його оренду 4000,00 грн щомісячно, що підтверджується копією договору оренди.

Також позивач зазначає, що відсутність записів у трудовій книжці відповідача про його працевлаштування, не є переконливим доказом того, що відповідач не працює та не отримує доходів, крім цього, на обліку як безробітний, відповідач не перебуває. Доказів того, що за станом здоров`я чи з інших поважних причин відповідач не може працевлаштуватися, до суду не надано.

На переконання позивача, той факт що відповідач проживає разом з матір`ю у належному їй будинку та харчується продуктами, вирощеними на власному городі, свідчить про те, що він несе значно менше затрат на власні потреби, ніж позивач, оскільки вона не має власного житла та всі продукти харчування для себе та дитини вимушена купувати.

29.12.2020 року на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_6 за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року.

12.01.2021 року позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала та просила задоволити.

ІІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

За правилами ч. 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з приписами статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ та ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2020 року розірвано. Позивачу відновлено її дошлюбне прізвище (а.с. 24-25).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем (а.с. 10).

В довідці № 211, виданій Департаментом соціальної політики міської ради Управління соціального захисту Богунського району, від 02.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини у сумі по 860,00 грн щомісячно.

Відповідно до довідки про доходи від 23.07.2020 року, яка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управління УПФ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності. Загальний розмір виплаченої пенсії за період з 01.08.2019 року по 31.07.2020 року становить 27025,62 грн (а.с. 9).

Згідно інформації, наданої Управлінням соціального захисту населення Богунського району, ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні, як потерпіла від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії; отримує пільги на житлово-комунальні послуги в розмірі 50%; отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_6 вбачається, що позивач отримує стипендію, розмір якої за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року склав 10620,00 грн, а також у 1 кварталі 2020 року отримала 120,00 грн на відшкодування завданої шкоди (а.с. 77-78).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДП України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 вбачається, що у першому та другому кварталах 2020 року ОСОБА_2 отримував дохід у вигляді заробітної плати на загальну суму 58169,73 грн, а також дохід у вигляді додаткового блага, який був нарахований АТ «А-Банк» у сумі 101,06 грн.

Зі змісту копії з трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що з 30.10.2019 року по 19.06.2020 року він працював охоронником в ТОВ "АТБ-Маркет", був звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 30).

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька дитини.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що позивач отримує дохід у вигляді пенсії по інвалідності, державну соціальну допомогу при народженні дитини та стипендії. Разом з тим, позивач має на утриманні малолітню дитину та несе витрати на її утримання.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на норми ст.ст. 75-76 Сімейного кодексу України та вважає, що позивач не має права на утримання, оскільки її дохід є більшим прожиткового мінімуму та відповідач не має можливості таку допомогу надавати, що, на його думку, є істотним при вирішенні даної справи.

Суд зазначає, що посилання відповідача на ст.ст. 75-76 Сімейного кодексу України є безпідставними, оскільки зазначені норми регулюють інші правовідносини, а саме право на утримання (аліменти) того із подружжя, який є непрацездатним, та право на утримання після розірвання шлюбу.

Правовідносини, які є предметом даного спору, регулюються нормами ст. 84 СК України та визначають право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьохрічного віку. Даною статею передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач є працездатним, протягом першого півріччя 2020 року був працевлаштований офіційно, отримував дохід у вигляді заробітної плати, яка за 6 місяців склала 58166,73 грн.

Відповідач зазначає, що на даний час він не працює та не має жодного джерела доходу, на підтвердження чого надав копію трудової книжки. Суд критично відноситься до такого доказу, оскільки хоча у трудовій книжці не містяться записи про його поточне працевлаштування, однак перешкод для його працевлаштування судом не встановлено. Суд вважає, що відповідач не довів належними і допустимими доказами, що він не отримує будь-яких доходів. Відповідач є особою молодого віку, працездатним, а відтак, на переконання суду, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні позивача, яка проживає з малолітнім сином та здійснює за ним догляд, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, беручи до уваги, що позивач є інвалідом ІІ групи, навчається, з нею проживає малолітня дитина, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача до досягнення їх спільною дитиною трьохрічного віку, в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів позивача та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000,00 грн., оскільки позивач не довела на підставі належних і допустимих доказів, що є її обов`язком в силу норм ст. 81 ЦПК України, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За правилами з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з 04.09.2020 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька

Повний текст рішення складено 21.01.2021 року.