Провадження № 2/235/1988/21
Справа № 235/6312/21
22 листопада 2021 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 листопада 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Цей шлюб було розірвано на підставі рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 25 лютого 2000 року, яке набрало законної сили 7 березня 2000 року, але реєстрація розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану відбулася 28 квітня 2004 року, про що Красноармійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 108. До шлюбу з ОСОБА_2 з 15 вересня 1994 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Шлюб з ОСОБА_3 було розірвано на підставі рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 11 вересня 1997 року, яке набрало законної сили 23 вересня 1997 року. Шлюбні відносини з відповідачем фактично були припинені у січні 1999 року. В подальшому вона відновила відносини с ОСОБА_3 , з яким вони спільно мешкали та вели спільне господарство з січня 1999 року по травень 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 . 7 липня 2000 року нею та ОСОБА_3 у рівних частинах було придбано жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, 29 квітня 2004 року нею у ОСОБА_3 було придбано 1/2 частину спірного жилого будинку. Таким чином, вона придбала частину спірного будинку фактично перебуваючи у сімейних відносинах з ОСОБА_3 без реєстрації розірвання шлюбу у органах РАЦС з ОСОБА_2 , з яким фактично припинені шлюбні відносини на момент придбання спірного майна.
На підставі наведеного, просила визнати за нею право особистої приватної власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений строк відзив не подав.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.
Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 15 вересня 1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадського стану зроблено запис за № 388 (а.с.9).
Рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 11 вересня 1997 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, рішення суду набрало законної сили 23 вересня 1997року (а.с.10).

З 28 листопада 1997 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадського стану зроблено запис за № 529 (а.с.8).

Рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 25 лютого 2000 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, рішення суду набрало законної сили 7 березня 2000 року (а.с.8).

28 квітня 2004 року Красноармійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 108, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище: йому - ОСОБА_2 , їй - ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно копії довідки КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення № 4084 від 04.08.2020 року ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_3 , та вели спільне господарство з 1999 року по травень 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11зв.)

7 липня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частинах придбано жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 7 липня 2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 3611 (а.с.12).

Згідно реєстраційного посвідчення БТІ м. Красноармійська вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

29 квітня 2004 року ОСОБА_1 придбано у ОСОБА_3 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29 квітня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2375 (а.с.14).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15220238 від 13.07.2007 року право власності на 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_1 13.07.2007 року (а.с.13).

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішенням суду про його розірвання (ч. 2 ст. 114 СК України). Це правило не поширюється на випадки, коли шлюб було розірвано у судовому порядку до 1 січня 2004 року, тобто до дня набрання чинності СК України.

Таким чином, якщо шлюб було розірвано у судовому порядку до 1 січня 2004 року та не зареєстровано в органах РАЦС, тобто до дня набрання чинності СК України, такий шлюб не вважається розірваним.

Статтею 58 Конституції України обумовлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права і обов`язки визначаються на підставах передбачених СК України.

Частиною 6 ст.57 СК України зазначено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Абзацом 3 п.30 постанови Пленуму № 11 зазначено, що якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч.6 ст.57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Таким чином, аналіз наданих доказів дозволяє зробити висновок про те, що позивач придбала спірний будинок під час окремого проживання з відповідачем у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, а тому вважає за можливе визнати Ѕ частину вищевказаного будинку особистою приватною власністю позивача.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.368 ЦК України, ч.6 ст.57 СК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на Ѕ частину жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 3611.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко