Справа № 444/3176/20
Провадження № 2-о/444/5/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає за адресою : АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння належить колгоспному двору на праві власності, що стверджено свідоцтвом про право власності, виданим Червоноградським МБТІ 08.01.1988 року на підставі рішення Нестеровського райвиконкому №370 від 30.12.1987 року. Відповідно до свідоцтва про право власність житловий будинок АДРЕСА_1 ) належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . Маючи намір розпорядитись своїм майном, заявниця звернулась до нотаріальноїконтори з приводу вчинення нотаріальної дії, однак їй було звернено увагу на те, що свідоцтво про право власності на будинок видано на ім`я " ОСОБА_2 ", а згідно паспорта громадянина України вона зазначена, як " ОСОБА_1 ".

Зазначає, що прізвище " ОСОБА_3 " їй присвоєно під час реєстрації шлюбу з чоловіком ОСОБА_4 в 1963 році Іванівською сільською радою Ізюмського району, Харківської області. Усі в селі знали заявницю та її чоловіка, як " ОСОБА_5 " і саме за таким прізвищем зареєстровано право власності заявниці на будинок. Свідоцтво про одруження складено російською мовою. Тому вважає, що був вказаний помилковий русифікований варіант її прізвища, а саме її прізвище записано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_3 », що не відповідає її паспортним даним.

Вказує, що таке русифіковане написання її прізвища створює обмеження в її праві розпоряджання своїм майном, передбаченим частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України, зокрема вона не може розпорядитися належним їй об`єктом нерухомого майна.

У зв`язку із приведенням своїх особистих документів у відповідність просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про право власності житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виданого Червоноградським МБТІ на підставі рішення Жовківського (колишня назва Нестеровського) райвиконкому №370 від 30.12.1987 року, зареєстрованого на ім`я " ОСОБА_2 ", належить їй, ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак на адрес суду подала письмову заяву, в якій просить справу розгядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, просить такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Червоноградського МБТІ в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення факту належності свідоцтва про право власності заявнику необхідне для усунення помилки.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22.05.2001 року, вбачається, що заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час із копії свідоцтва про право власності житлового будинку вбачається, що такий видано Червоноградським МБТІ на підставі рішення Жовківського (колишня назва Нестеровського) райвиконкому №370 від 30.12.1987 року, зареєстрованого на ім`я " ОСОБА_2 ".

Факт належності правовстановлюючого документа доводиться наступним:

Власне ім`я та по батькові заявника в свідоцтва про право власність та в Паспорті є ідентичними;

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою с. Волиця, Жовківський район, Львівської області.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 16.06.1963 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 16.06.1963 року в Іванівському ЗАГС Ізюмського району, Харківської області. Після одруження подружжю присвоєно прізвище - " ОСОБА_7 ". Свідоцтво про одруження складено російською мовою.

Таким чином, судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 допущено описку щодо прізвища заявника, оскільки вірним є « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_5 », що, зокрема, підтверджується копією паспорта, та копією свідоцтва про одруження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначений заявником факт, що має юридичне значення знайшов своє підтвердження, а отже заявлені вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , видане Червоноградським МБТІ на підставі рішення Жовківського (колишня назва Нестеровського) райвиконкому №370 від 30.12.1987 року на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.