Справа №303/8910/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , особа дії якої оскаржуються ОСОБА_3 , на дії чи бездіяльність державного виконавця, начальника державної виконавчої служби та визнання їх неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2021 року представник скаржника ОСОБА_2 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду зі вказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко Мирослава Юрійовича № 8 від 27.08.2021 року.

Вимоги заявлені в скарзі мотивує тим, що в провадженні Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 40954821 від 19.10.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 363 006,41 гривень. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження на протязі 6 років ніхто не оскаржував. ОСОБА_5 у примусовому порядку стягувалися частинами грошові кошти на погашення заборгованості по вказаному виконавчому провадженню. Постановою державного виконавця Гаринець М.В. від 06.04.2021 року виконавче провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було закінчене, у зв`язку з повним фактичним виконанням грошового зобов`язання за рішенням суду та виконавчому провадженні. Так, 31.03.2021 року ОСОБА_1 сплатив заборгованість по виконавчому провадженні № 40954821 від 19.10.2015 року в сумі 370 916,50 гривень. Таким чином, зобов`язання було виконано в повному обсязі. Однак, постановою начальника Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко Мирослава Юрійовича № 8 від 27.08.2021 року було визнано дії державного виконавця Гаринець М.В. такими, що вчинені з порушенням вимог ст..49 ЗУ «Про виконавче провадження», скасовано постанову від 06.04.2021 року про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості стягнутих сум з боржника відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Копію оскаржуваної постанови скаржником отримано 02.11.2021 року у відповідь на адвокатський запит. Вказану постанову вважають незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки боржником виконано в повному обсязі постанову про відкриття виконавчого провадження. У мотивувальній частині оскаржуваної постанови начальник Мукачівського РВ ДВС посилається на невірний перерахунок стягнутих з боржника сум заборгованості.

Сепржник та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомлено.

Начальник Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко М.Ю. у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як встановлено в судовому засіданні, Мукачівським міськрайонним судом 06.03.2015 року видано виконавчий лист № 2/303/195/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м.Київ бул.Т.Шевченко / вул. Пушкінська, буд. 8/26, п./р. НОМЕР_3 у ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ) суму 24520,46 доларів США (двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять доларів США 46 центів), що в гривневому еквіваленті становить 363006,41 грн. (триста шістдесят три тисячі шість гривень 41 коп.) (в.ч. 22728,68 доларів США борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, 883,03 доларів США відсотки з урахуванням 3 % річних, 908,75 доларів США пеня) заборгованості за кредитним договором від 19 жовтня 2007 року №1242-с, а також суму 3630,06 грн. (три тисячі шістсот тридцять гривень 06 коп.) у відшкодування судових витрат.

Постановою державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Кохан П.І. відкрито виконавче провадження № 49054821.

Постановою державного виконавця Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гаринець М.В. від 06.04.2021 року виконавче провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було закінчене на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст..40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1 п.7 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3208/5 від 16.09.2020, перевірити законність виконавчого провадження мають право: начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі. Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація. Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Як вбачається з матеріалів справи з боржників на користь стягувача, відповідно до виконавчого листа стягнуто суму 24520,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час розгляду справи становить 363006,41 гривень.

Разом з цим, 31.03.2021 року ОСОБА_1 сплатив заборгованість по виконавчому провадженні № 40954821 від 19.10.2015 року в сумі 370 916,50 гривень, таким чином, повністю виконавши грошове зобов`язання.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови начальником Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко М.Ю. не дотримано порядку її винесення, а саме: оскаржувана постанова не містить: підстав перевірки виконавчого провадження, строків проведення перевірки, строку виконання постанови та кола осіб, яким надсилаються копії постанови.

Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, а також надані суду докази, суд дійшов висновку, що начальником Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко М.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови № 8 від 27.08.2021 року не дотримано вимог закону, а отже, доводи заявника в обґрунтування поданої скарги є доведеними та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , особа дії якої оскаржуються ОСОБА_3 , на дії чи бездіяльність державного виконавця, начальника державної виконавчої служби та визнання їх неправомірними задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Мукачівського РВ ДВС Закарпатської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Гарапко Мирослава Юрійовича № 8 від 27.08.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2021 року.

Головуючий В.О. Монич