Справа №487/3507/19
Провадження №22-ц/812/393/21
У Х В А Л А

21 січня 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Коломієць В.В., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану його представником - адвокатом Рехлецьким Русланом Віталійовичем - на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління комунального майна Миколаївської міської ради про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року в позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Рехлецький Р.В.- 06 січня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи ОСОБА_1 звертаючись з даним позовом просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Управління з використання та розвитку комунальної власності № 461-р від 26 лютого 2009 року;

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 , видане на імя ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ;

- зобов`язати відповідачів демонтувати перегородки встановлені у коридорі загального користування у житловому будинку АДРЕСА_2 .

Однак під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що судом першої інстанції в резолютивній частині зазначеного рішення не вирішена вимога щодо зобов`язання відповідачів демонтувати перегородки встановлені у коридорі загального користування у житловому будинку АДРЕСА_2 , що відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

За приписами ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З огляду на викладене, справа підлягає поверненню до Заводського районного суду м. Миколаєва для усунення зазначених недоліків шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки вищенаведене перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ч. 3 ст. 365 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою його представником - адвокатом Рехлецьким Русланом Віталійовичем - на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління комунального майна Миколаївської міської ради про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у строк до 09 лютого 2020 року.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць