ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Провадження №2/756/6153/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

представника позивача Дудко Л.П. ,

представника відповідача адвоката Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського територіального центру соціального обслуговування до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах та займав посаду водія автотранспортного засобу, за ним було закріплено автомобіль «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 належний позивачу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , застрахований у ТДВ «Експрес Страхування».

Позивач вказує, що відповідача визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020.

В подальшому ТДВ «Експрес Страхування» відшкодовано власнику автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 страхове відшкодування в розмірі 142 861,94 грн.

31.03.2020 АТ «СК «Країна», у якому було застраховано автомобіль «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 , відшкодувало ТДВ «Експрес Страхування» в межах ліміту відповідальності 100 000 грн.

Різницю між заподіяною шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 42 861,94 грн., а також судовий збір в розмірі 2102 грн. стягнуто з позивача рішенням Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2021, ухваленою за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача, за подачу якої ним було сплачено 3153 грн.

Постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського районного суду м. Києва від 01.03.2021, виданого на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, якою також стягнуто з позивача виконавчий збір в розмірі 4 496,39 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 52 613,33 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в межах одного середньомісячного заробітку відповідача, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у стягненні з відповідача судових зборів понесених позивачем під час розгляду справи про стягнення страхового відшкодування та виконання рішення ухваленого за наслідками розгляду, посилаючись на те, що згідно вимог чинного законодавства відповідач має нести матеріальну відповідальність у розмірі не більше свого середнього місячного заробітку, з чим позивач не погодився та звільнив відповідача з роботи, що на даний час оспорюється ним в судовому порядку. Витрати на сплату судових та виконавчих зборів вважає понесеними позивачем внаслідок небажання вирішити спір в досудовому порядку, зволікання з виконанням рішення суду та свідоме допущення стороною позивача відкриття виконавчого провадження. Крім того, просив стягнути з позивача витрати понесені відповідачем на правову допомогу.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу Київського міського територіального центру соціального обслуговування №26-к від 02.03.2016 ОСОБА_2 з 09.03.2016 перебував у трудових відносинах з Київським міським територіальним центром соціального обслуговування та займав посаду водія автотранспортного засобу.

З витягу з наказу Київського міського територіального центру соціального обслуговування №245 від 28.12.2018 убачається, що за водієм ОСОБА_2 закріплено автомобіль «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_2 під час керування автомобілем «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , застрахований у ТДВ «Експрес Страхування».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2021, з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь ТДВ «Експрес Страхування» стягнуто страхове відшкодування у розмірі 42861,94 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Ухвалюючи рішення судами було встановлено, що 05.11.2018 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Програма «Комфорт» №208.18.2431630, предметом якого є страхування транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 .

05.11.2019 на пл. Амурській, 1 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», та автомобіля «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить Київському міському територіальному центру соціального обслуговування, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 водія автомобіля «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» виставлено рахунок - фактуру №СЧ-0000073 від 03.01.2020 на ремонт транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 145 638 грн. 44 коп.

Відповідно до страхового акту №3.19.3143-1 від 08.01.2020 ТДВ «Експрес Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування по автомобілю «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 142 861 грн. 94 коп.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК «Країна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4077972.

31.03.2020 АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 100 000 грн.

Оскільки шкоди завдано з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні Київського міського територіального центру соціального обслуговування, суд прийшов до висновку про те, що відповідальність за вказану шкоду в розмірі що перевищує ліміт відшкодування за полісом обов`язкового страхування має нести власник автомобіля Київський міський територіальний центр соціального обслуговування як юридична особа, з вини неправомірний дій працівника якої сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того факту, що ОСОБА_2 був учасником ДТП, яке мало місце 05.11.2019 по пл. Амурській, 1 у м. Києві.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Як вбачається з довідки №01-960 від 01.09.2021, наданої позивачем, ОСОБА_2 дійсно працював у Київському міському територіальному центрі соціального обслуговування з 09.03.2016 по 31.08.2021 на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу відділення надання транспортних послуг, його середньомісячна заробітна плата становила 10 639,83 грн.

Крім того, як передбачено п.п.2.2, 4.1.2 посадової інструкції водія автотранспортних засобів відділення надання транспортних послуг Київського міського територіального центру соціального обслуговування, затвердженої 30.12.2016, водій несе відповідальність за скоєння матеріальних збитків установі в межах передбачених чинним законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в межах розміру середнього місячного заробітку відповідача та відповідно стягнення з відповідача в рахунок відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди 10 639,83 грн.

Підстав для задоволення іншої частини позовних вимог немає, оскільки вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Київського міського територіального центру соціального обслуговування (03115, м. Київ, вул. М.Котельникова, 32/11, 8) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського територіального центру соціального обслуговування (03115, м. Київ, вул. М.Котельникова, 32/11, 8) матеріальну шкоду в розмірі 10 639 грн. 83 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського територіального центру соціального обслуговування (03115, м. Київ, вул. М.Котельникова, 32/11, 8) 2 270 судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 22.11.2021.

Суддя: О.В.Диба