Справа № 473/1454/21
РІШЕННЯ

іменем України

"19" листопада 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

представника позивача Крота О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технологічний центр «Лан» (далі - ТОВ «НТЦ «Лан») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області Соколенко Діана Володимирівна, про визнання договорів оренди землі недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ТОВ «НТЦ «Лан» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 квітня 2021 року вищевказана позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст. 175ЦПК України, а позивачу було надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У травні 2021 року від ТОВ «НТЦ «Лан» надійшов уточнений позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі недійсними в якому позивач зазначав, що 07 жовтня 2011 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, за яким остання передала в оренду позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 4, 11 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 1,73 га., 0,12 га., 2,01 га. та 0,26 га.), розташовану в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 5 років.

Вказаний договір в день укладення був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області за №01706 (щодо ділянки площею 1,73 га.), №01705 (щодо ділянки площею 0,12 га.), №01704 (щодо ділянки площею 2,01 га.), №01703 (щодо ділянки площею 0,26 га.).

Крім цього, 07 жовтня 2011 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі, за яким останній передав в оренду позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 4,07 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 1,69 га., 0,12 га., 2,00 га. та 0,26 га.), розташовану в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 5 років.

Вказаний договір в день укладення був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області за №01637 (щодо ділянки площею 1,69 га.), №01636 (щодо ділянки площею 0,12 га.), №01635 (щодо ділянки площею 2,00 га.), №01634 (щодо ділянки площею 0,26 га.).

Після смерті ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_3 набула право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площами 1,6929 га. та 1,9975 га., розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (що були об`єктом оренди).

10 червня 2016 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельних ділянок, яким внесено зміни до договорів оренди землі від 07 жовтня 2011 року, зареєстрованих за №№01704, 01706, 01635, 01367.

За умовами вказаного договору внесено зміни до основних договорів оренди та встановлено, що ОСОБА_3 передає в оренду ТОВ «НТЦ «Лан» земельні ділянки площами 1,9975 га. (кадастровий номер :12:000:0374), 2,0063 га. (кадастровий номер :12:000:0375), 1,7300 га. (кадастровий номер :13:000:0064), 1,6929 га. (кадастровий номер :13:000:0065), розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 7 років. Визначено, що строк дії договорів оренди земельних ділянок вважається продовженим з моменту державної реєстрації вказаного договору.

На підставі вказаного договору 17 червня 2016 року було проведено реєстрацію права оренди, записи про речові права №15092009 (щодо ділянки площею 1,9975 га.), №15099374 (щодо ділянки площею 2,0063 га.), №15096317 (щодо ділянки площею 1,7300 га.), №15095206 (щодо ділянки площею 1,6929 га.).

Відповідно до договору про внесення змін до договору оренди земельних ділянок право ТОВ «НТЦ «Лан» на оренду земельних ділянок площами 1,9975 га., 2,0063 га., 1,7300 га., 1,6929 га. розпочалося з моменту державної реєстрації права оренди, тобто з 17 червня 2016 року, та діє протягом 7 років (до 17 червня 2023 року).

Незважаючи на вказані обставини, 18 січня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були укладені чотири окремі договори оренди землі, за якими ОСОБА_3 передала в оренду ОСОБА_2 земельні ділянки площами 1,9975 га. (кадастровий номер :12:000:0374), 2,0063 га. (кадастровий номер :12:000:0375), 1,7300 га. (кадастровий номер :13:000:0064), 1,6929 га. (кадастровий номер :13:000:0065), розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії права оренди протягом 10 років.

На підставі вказаних договорів державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вознесенської міської ради Соколенко Д.В. було проведено реєстрацію права оренди: записи про речові права №40289187 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,9975 га.), №40277401 від 22 січня 2021 року (щодо ділянки площею 2,0063 га.), №40289496 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,7300 га.), №40288830 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,6929 га.).

Оскільки укладення оспорюваних договорів оренди щодо земельних ділянок, які вже є об`єктами оренди за іншими (чинними) договорами оренди землі, що не припинилися та не були розірвані у встановленому законом порядку, прямо суперечить вимогам ст. 792 ЦК України, ст.ст. 6, 13, 17, 25 Закону України «Про оренду землі» та унеможливлює реалізацію права користування позивачем, як первісним орендарем, земельними ділянками, а тому ТОВ «НТЦ «Лан» просило визнати вказані договори недійсними.

11 червня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю підстав для визнання оспорюваних договорів оренди недійсними. При цьому вказував, що право ТОВ «НТЦ «Лан» на оренду земельних ділянок площами 1,9975 га., 2,0063 га., 1,7300 га., 1,6929 га. розпочалося з моменту державної реєстрації первісних договорів оренди, укладених позивачем з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто з 07 жовтня 2011 року, та, з врахуванням продовження додатковим договором строку оренди з 5 до 7 років, завершилося 07 жовтня 2018 року, а тому укладення оспорюваних договорів відбулося після припинення права ТОВ «НТЦ «Лан» на оренду земельних ділянок, тобто жодним чином не порушує прав позивача та не суперечить вимогам ст. 792 ЦК України, ст.ст. 6, 13, 17, 25 Закону України «Про оренду землі».

22 червня 2021 року від представника позивача Крота О.В. надійшла відповідь на відзив в якій останній вважав хибними доводи відзиву та підтримав вимоги уточненого позову, а також підтвердив викладені у ньому обставини та обґрунтування позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача Крот О.В. уточнені вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в уточненому позові та у відповіді на відзив.

Відповідачка ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог - державний реєстратор Соколенко Д.В. в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_5 , третьої особи без самостійних вимог - державного реєстратора Соколенко Д.В., оскільки матеріали справи містять достатньо інформації про обставини справи, необхідних для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника позивача Крота О.В. , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, за яким остання передала в оренду позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 4, 11 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 1,73 га., 0,12 га., 2,01 га. та 0,26 га.), розташовану в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 5 років.

Вказаний договір в день укладення був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області за №01706 (щодо ділянки площею 1,73 га.), №01705 (щодо ділянки площею 0,12 га.), №01704 (щодо ділянки площею 2,01 га.), №01703 (щодо ділянки площею 0,26 га.).

Крім цього, 07 жовтня 2011 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі, за яким останній передав в оренду позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 4,07 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 1,69 га., 0,12 га., 2,00 га. та 0,26 га.), розташовану в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 5 років.

Вказаний договір в день укладення був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області за №01637 (щодо ділянки площею 1,69 га.), №01636 (щодо ділянки площею 0,12 га.), №01635 (щодо ділянки площею 2,00 га.), №01634 (щодо ділянки площею 0,26 га.).

Після смерті ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_3 набула право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площами 1,6929 га. та 1,9975 га., розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (що були об`єктом оренди, а саме передані ОСОБА_4 в оренду ТОВ «НТЦ «Лан» в якості чотирьох окремих ділянок).

10 червня 2016 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельних ділянок, яким внесено зміни до договорів оренди землі від 07 жовтня 2011 року, зареєстрованих за №№01704, 01706, 01635, 01367.

За умовами вказаного договору внесено зміни до основних договорів оренди та встановлено, що ОСОБА_3 передає в оренду ТОВ «НТЦ «Лан» земельні ділянки площами 1,9975 га. (кадастровий номер :12:000:0374), 2,0063 га. (кадастровий номер :12:000:0375), 1,7300 га. (кадастровий номер :13:000:0064), 1,6929 га. (кадастровий номер :13:000:0065), розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії протягом 7 років. Визначено, що строк дії договорів оренди земельних ділянок вважається продовженим з моменту державної реєстрації вказаного договору.

На підставі вказаного договору 17 червня 2016 року було проведено реєстрацію права оренди, записи про речові права №15092009 (щодо ділянки площею 1,9975 га.), №15099374 (щодо ділянки площею 2,0063 га.), №15096317 (щодо ділянки площею 1,7300 га.), №15095206 (щодо ділянки площею 1,6929 га.).

18 січня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були укладені чотири окремі договори оренди землі, за якими ОСОБА_3 передала в оренду ОСОБА_2 земельні ділянки площами 1,9975 га. (кадастровий номер :12:000:0374), 2,0063 га. (кадастровий номер :12:000:0375), 1,7300 га. (кадастровий номер :13:000:0064), 1,6929 га. (кадастровий номер :13:000:0065), розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії права оренди протягом 10 років.

На підставі вказаних договорів державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вознесенської міської ради Соколенко Д.В. було проведено реєстрацію права оренди: записи про речові права №40289187 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,9975 га.), №40277401 від 22 січня 2021 року (щодо ділянки площею 2,0063 га.), №40289496 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,7300 га.), №40288830 від 25 січня 2021 року (щодо ділянки площею 1,6929 га.).

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй, а цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 205, ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 07 жовтня 2011 року) правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 638 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 07 жовтня 2011 року) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли годи з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Ст. 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 07 жовтня 2011 року) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ч. 1 ст. 6, ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Однією з істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди (ч. 1 ст. 14, п. 2 ч. 1 ст. 15, ч.ч. 1, 3 ст. 16, ст.ст. 17, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 07 жовтня 2011 року)).

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч. 4 ст. 93 ЗК України, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 07 жовтня 2011 року)).

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 653, ст. 654 ЦК України).

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, угода щодо зміни договору оренди є не окремим правочином, а частиною основного договору та призводить не до припинення основного договору (з одночасним виникненням нових правочину та зобов`язань), а до зміни (корекції) умов основного договору та встановлених ним зобов`язань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як раніше встановлено судом, 07 жовтня 2011 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_3 ) були укладені договори оренди землі зі строком їх дії протягом 5 років.

10 червня 2016 року між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельних ділянок, яким внесено зміни до договорів оренди землі від 07 жовтня 2011 року в частині визначення строку дії основних договорів та права оренди протягом 7 років (п. 3.1 договору про внесення змін).

На підставі вказаного договору 17 червня 2016 року державним реєстратором було проведено реєстрацію змін до основного договору.

Згідно п. 6.1 договору про внесення змін строк оренди земельних ділянок вважається подовженим з моменту державної реєстрації Договору про внесення змін до вже існуючого договору.

Відповідно до п. 7.3 договору про внесення змін даний договір є чинним з моменту його підписання та державної реєстрації, якщо інше не встановлено діючим законодавством України.

П. 7.4 договору про внесення змін передбачено, що право оренди у орендаря не припиняється, а відповідні умови, передбачені цим Договором, вступають в дію з моменту державної реєстрації цього Договору в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Тобто, зі змісту вказаного договору вбачається, що ним не встановлено новий строк оренди земельних ділянок, а продовжено існуючий строк оренди, передбачений основними договорами, з 5 до 7 років, а тому твердження сторони позивача про протилежне суд вважає хибними.

Таким чином, укладені між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договори оренди землі набрали чинності 07 жовтня 2011 року та припинили свою дію 07 жовтня 2018 року (що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), а тому, з припиненням дії вказаних договорів, також припинилося встановлене ним право оренди земельних ділянок.

З урахуванням встановлених обставин, укладення 18 січня 2021 року між відповідачами оспорюваних договорів жодним чином не порушило передбачене ст. 792 ЦК України, ст.ст. 6, 13, 17, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умовами договорів оренди землі право позивача на користування орендованими земельними ділянками протягом строку дії вказаних договорів.

Також сторонами не надано суду доказів здійснення ними відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» алгоритму дій, що б вказували на поновлення між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 укладених договорів оренди на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені первісним договором.

При цьому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц , від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17, згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Водночас, в постанові від 14 липня 2021 року у справі № 692/375/17 Верховний Суд зазначив, що сам по собі факт продовження користування орендованими земельними ділянками після закінчення строку дії договору оренди землі не має самостійного правового значення для вирішення питання про можливість поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з тим, що позивач не дотримався вимог частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендареві підстави розраховувати на можливість такого поновлення.

Тому посилання представника позивача Крота О.В. на те, що ТОВ «НТЦ «Лан» після 07 жовтня 2018 року продовжував користуватися земельними ділянками ОСОБА_3 та сплачував за них орендну плату не можуть бути прийняті судом до уваги.

За встановлених обставин, оскільки оспорювані договори були укладені вже після припинення дії укладених між ТОВ «НТЦ «Лан» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договорів оренди землі, а тому вони жодним чином не суперечать вимогам закону (ч. 1 ст. 203 ЦК України) та не порушують прав позивача.

Тому вимоги ТОВ «НТЦ «Лан» є безпідставними та не підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технологічний центр «Лан» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області Соколенко Діана Володимирівна, про визнання договорів оренди землі недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2021 року.

Суддя: О.В. Вуїв