Справа № 513/175/16-ц
Провадження № 6/513/42/21
Саратський районний суд Одеської області
23 листопада 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Рязанової К.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Златіної О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у справі № 513/175/16-ц,
в с т а н о в и в:
04 серпня 2018 року представник заявника звернувся до суду із заявою в якій просить поновити строк для пред`явлення до виконання листа виданого 24 травня 2016 року Саратським районним судом Одеської області у справі №513/175/16-ц про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правеск- Банк» заборгованості за кредитним договором №5449-004/07Р від 04 червня 2007 року у розмірі 475848,65 гривень та судових витрат у розмірі 7137,56 гривень.
У судове засідання представник заявника не з`явився, однак у своїй заяві просив про розгляд справи за його відсутності.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 квітня 2016 року задоволено позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс- Банк», солідарно, заборгованість за кредитним договором 5449-004/07Р від 04 червня 2007 року у розмірі 475848 гривень 65 копійок та судові витрати у розмірі 7137 гривень 56 копійок. Копія рішення суду направлена на електрону пошту ПАТ КБ «Правекс-Банк» 05 травня 2016 року (а.с.66).
12 жовтня 2018 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Змінено стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №513175/16-ц від 29 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості за кредитним договором 5449-004/07Р від 04 червня 2007 року. Копія ухвали отримана представником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 12 листопада 2018 року (а.с. 165).
28 травня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся з заявою про видачу виконавчого документа, які в подальшому йому були направлені 17 червня 2021 року та отримані ним 13 липня 2021 року.
Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент ухвалення заочного рішення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
За змістом пункту 1 частини другої статті 22 названого Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У відповідності до положень п. 17.4 розділу XIII ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.
Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів, 12 жовтня 2018 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року змінено стягувача у виконавчому провадженні. 04 серпня 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з тим, що строк пред`явлення до виконання виконавчих документів сплив 23 травня 2017 року. Разом з тим, вказана заява не містить будь-якого обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з листопада 2018 року до дати звернення до суду.
Тобто, заявник з 12 листопада 2018 року (дата отримання ухвали суду від 12 жовтня 2018 року) по 04 серпня 2021 року (дата звернення до суду) бездіяв та без будь-яких поважних причин не вчиняв жодних дій, щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, заявником не було надано суду жодних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права до ступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник не довів поважність причин пропуску строку та не надав жодних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заяви представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 89, 223, 247, 258-261, 268, 433 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у справі № 513/175/16-ц, - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 23 листопада 2021 року.

Суддя К. Ю. Рязанова