П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Київ

Справа №761/25905/20

Резолютивна частина постанови оголошена 20 січня 2021 року

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк»

треті особи Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Сидоренком Вадимом Анатолійовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Фролової І.В. 06 листопада 2020 року, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

Справа №761/25905/20
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2510/2021
Головуючий у суді першої інстанції:Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко В.А. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. про визнання договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко В.А. подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та інших примусових заходів за виконавчим провадженням №62216424 розпочатого на підставі виконавчого напису від 15.05.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрованого в реєстрі за №12971, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 18 237,45 грн.

Заяву обґрунтовував тим, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», АТ «Комерційний Індустріальний Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. про визнання договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В рамках даної справи, станом на дату розгляду даної заяви, виконавцем здійснюється списання коштів позивача при примусовому виконанні виконавчого напис, стягується винагорода виконавця, а також здійснюються інші примусові заходи по стягнення боргу за виконавчим листом.

З оглядом на зазначене представник позивача вважав, що в даному випадку необхідно зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку. Також зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка В.А. про забезпечення позову.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко В.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зокрема зазначає про те, що висновок суду про те, що суд дійшов помилково висновку, що позивачем не подано до суду доказів того, що дійсно існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки не врахував, що зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заява обґрунтована тим, що приватним виконавцем розпочато процедуру звернення стягнення на доходи позивача, а невжиття заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист прав позивача, що відповідає підставам для вжиття заходів забезпечення позову, визначених ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Мішегліна В.М. підтримала доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходи з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду, та у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Вимоги позивача мають майновий характер, між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у сумі 18237,45 грн. таким , що не підлягає виконанню.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 6 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа,який оскаржується боржником у судовому порядку.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається з виділених матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12971 від 15 травня 2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» у сумі 18 237,45 грн. заборгованості за кредитним договором.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напис, який оскаржується, представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко В.А. посилався на те, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напис таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення позову, може утруднути чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом, якого він звернувся до суду

Викладені обставини, ураховуючи положення ст. 149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оскільки предметом даного спору є стягнення грошових коштів, безспірність яких оскаржує позивач, а не забезпечення позову в подальшому унеможливить та ускладнити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Сам по собі факт звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до відповідача свідчить про наявність спору між сторонами, а оскільки предметом спору є стягнення коштів за кредитним договором, безспірність яких оскаржує позивач, заходи забезпечення позову обраний позивачем є співмірними з заявленими вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду скасуванню з постановлення нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сидоренком Вадимом Анатолійовичем,- задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Вадима Анатолійовичапро забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15 травня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 12971 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 18237,45 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна