Справа № 201/6204/18
Провадження № 4-с/201/71/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», заінтересована особа: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняк Максим Сергійович про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 19 серпня 2021 року надійшла скарга Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», заінтересована особа: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняк Максим Сергійович про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, яка згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2021 року була передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 10).

В обґрунтування поданої скарги представник заявника зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року у справі № 201/6204/18 позовні вимоги АТ «АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 367 210, 98 грн. задоволені. На виконання рішення суду виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження № 58817588. Протягом тривалого часу державний виконавець не відповідає на телефонні дзвінки, у самій виконавчій службі діють карантинні обмеження. З моменту відкриття виконавчого провадження банку взагалі не було направлено жодної постанови, а письмові звернення банку залишені без реагування. Тому представник заявника просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С., яка полягає у невиконанні вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в частині здійснення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені законом; надання стороні стягувача можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розгляду у встановлені законом строки заяв та клопотань стягувача. Також представник заявника просить зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. виконати вимоги ст. 27, 18 Закону України «Про виконавче провадження» і направити сторонам виконавчого провадження усі передбачені Законом документи виконавчого провадження, здійснити встановлені Законом заходи примусового виконання рішення, надати стягувачу можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 5881729.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі за скаргою АТ «АКБ «Конкорд» та призначено проведення судового засідання (а.с.10).

Від представника заявника 18 листопада 2021 року до суду надійшла заява про розгляд скарги без участі сторін, вимоги скарги підтримав.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняк М.С. у судове засідання вдруге не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких пояснень до суду не надав.

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що в провадженні державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. перебуває виконавче провадження № 58817729 з примусового виконання виконавчого листа виданого у цивільній справі № 201/6204/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АКБ Конкорд» заборгованості в розмірі 367 210, 98 грн.

Як зазначив представник заявника, банк жодної постанови від державного виконавця не отримав, протягом двох років рішення суду не виконується, державний виконавець на звернення банку не реагує та представник банку не має можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судом роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки встановлено бездіяльність державного виконавця, а саме несвоєчасне виконання ним своїх обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», заінтересована особа: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняк Максим Сергійович про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С., яка полягає у невиконанні вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в частині здійснення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені законом; надання стороні стягувача можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розгляду у встановлені законом строки заяв та клопотань стягувача.

Зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. виконати вимоги ст. 18, 27 Закону України «Про виконавче провадження», направивши сторонам виконавчого провадження усі передбачені Законом документи виконавчого провадження, здійснити встановлені Законом заходи примусового виконання рішення, надати стягувачу можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 5881729.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2021 року.

Суддя С.О. Демидова