Провадження № 2/638/5951/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення, інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 25139,37 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського рахунку та неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідачі не сплачують за отримані послуги у нього утворилась заборгованість:

- за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 р. по 31.10.2019 р. у розмірі 13303,65 грн.;

- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2013 р. по 31.10.2019 р. у розмірі 9242,50 грн.;

- інфляційні витрати 2028,30 грн.;

- три відсотки річних від простроченої суми 564,92 грн.

Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутність сторін.

У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 та мають заборгованість за отримані послуги.

Заборгованість відповідача, згідно розрахунків позивача складає: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 р. по 31.10.2019 р. у розмірі 13303,65 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2013 р. по 31.10.2019 р. у розмірі 9242,50 грн.; інфляційні витрати 2028,30 грн.; три відсотки річних від простроченої суми 564,92 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У відповідності до ст.68 ЖК України наймачі зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідач від своїх зобов`язань ухиляється, як вбачається зі зведеної картки абонента, вчасно не проводить оплату послуг, хоча користується послугами організації.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми.

Разом з тим, відповідачем заявлено вимоги про застосування позовної давності до вимог позивача.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.)

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

Згідно з ч.1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, представник позивача звернувся до суду 07.08.2019 року та проситься стягнути заборгованість з 01.08.2013 року, проте жодних мотивів поважності пропуски строків позовної давності не наводить.

Враховуючи викладене, та клопотання відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню підлягає сума заборгованості, яка утворилась за період з 01.08.2016 року по 31.03.2019 рік за надані послуги з централізованого водопостачання - 6513,60 грн. та водовідведення у розмірі 4615,88 грн.

При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 1977,05 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми 533,19 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України, ст.ст.12,13, 141,280,281,282,263,264,265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» (м.Харків, вул.Шевченко, 2, ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.08.2016 р. по 31.03.2019 р. у розмірі 6513,60 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 р. по 31.03.2019 р. у розмірі 4615,88 грн., інфляційні витрати 1977,05 грн., три відсотки річних від простроченої суми 533,19 грн, а всього 13639,72 (тринадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 1194 (одна тисяча сто дев`яносто чотири) грн по 398 грн. з кожного.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів

Головуючий: