Справа №: 169/669/19
Провадження №: 2/0343/152/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря судового засідання - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить визнати викладені у позовній заяві обставини та причини пропуску нею встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними.

Визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Уховецьк Ковельського району Волинської області, терміном 3 (три) місяці, починаючи з дня, наступного після дня набрання законної сили даним рішенням суду.

Свої вимоги мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_2 її матір ОСОБА_5 померла у віці 78 років.

Після смерті матері ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з: права на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості);

права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

Як спадкоємець за законом, у встановлений законом спосіб та строк її батько ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті дружини шляхом проживання постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

13.05.2005 року її батько ОСОБА_4 склав заповіт в Клюській сільській раді Турійського району Волинської області, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй, дочці ОСОБА_1 та її сестрам, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних частинах.

Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Клюської сільської ради Турійського району Волинської області Панчук О.М., та зареєстрований в реєстрі за № 305.

Даний заповіт не змінений та не відмінений.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_4 помер у віці 87 років.

Після смерті батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з:

житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Волинська область, Турійський район, с. Волиця;

права на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості);

права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування вказаного заповіту. Про існування заповіту їй стало відомо лише після прибирання на горищі житлового будинку. В речах батька, які вона перенесла на горище, вона знайшла складений заповіт.

Вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 фактично, так як доглядає за будинком та городом.

Оскільки на момент смерті батька, вона з ним спільно не проживала, для оформлення своїх спадкових прав їй необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.

Однак, будучи необізнаною про складений заповіт та у зв`язку із відсутністю будь-яких документів на майно, після смерті батька, вона не звернулася до нотаріуса за місцезнаходженням спадкового майна із відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк.

Лише у серпні місяці 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Олєєйнікової О.В., однак, нотаріусом їй рекомендовано звернутись із відповідним позовом до суду.

Строк для прийняття спадщини вона пропустила, оскільки не знала про існування заповіту та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Вона є спадкоємцем як за законом так і за заповітом. Спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_4 ніким із спадкоємців не прийнята. Отже, відмова в позові про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини призведе до визнання спадщини відумерлою та переходу спадщини у власність територіальної громади при наявності спадкоємця, що суперечить завданням цивільного судочинства.

На сьогоднішній день їй, як спадкоємцю за заповітом, необхідно належним чином оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, які увійшли до складу спадкової маси. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у визначеному главою 89 Цивільного кодексу України порядку вона не може, оскільки вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , у встановлені законом спосіб та строки.

Вважає, що нею був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу з поважних причин.

Позивачка ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_7 , в підготовче судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку. Представник позивачки ОСОБА_7 подала клопотання, згідно якого просить розглядати цивільну справу №169/669/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, без присутності позивача та представника позивача , позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задоволити (а.с.65).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечили проти їх задоволення . Додатково пояснили, що позивачка по справі являється їх рідною сестрою. Вони не претендують на спадщину , яка відкрилась після смерті їх батьків, а тому не заперечують, щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачами не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1270 даного Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.10.2011 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом.

Копія заповіту від 13.05.2005 року свідчить про те, що ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів дочкам ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частинах (а.с.10).

Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 , та позивачко ОСОБА_1 , підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , НОМЕР_2 від 17.03.1962р. де в графі батько записаний ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.8) та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 15.12.1979р., згідно якого ОСОБА_10 , після укладення шлюбу з ОСОБА_11 присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.9).

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 , у серпні місяці 2019 року звернулась до приватного нотаріуса Олєєнікової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_1 , зазначила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, з тих причин , що не знала про наявність заповіту. Зворотного по справі не доведено.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту від померлого ОСОБА_4 .

Отже, у межах шестимісячного строку позивачка не вчиняла дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту. Про існування заповіту позивачці стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на ці обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті ОСОБА_4 , ніким не прийнята, позивачка захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, відповідачі не заперечили проти задоволення позову, суд вважає за необхідне позов задоволити та визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці, після вступу рішення в законну силу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за

наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 1269,1270, 1272 ЦК України, керуючись статтями ст.ст. 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном 3 (три) місяці після вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш