Номер справи 220/1912/20
Номер провадження № 2/220/80/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , до ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою.

Провадження у справі відкрито 09.12.2020 р.

Короткий зміст вимог заяви

27 січня 2011 року між банком та відповідачем укладено укладено анкету-заяву б/н, за якою відповідач отримав кредитну картку та кредитний ліміт на неї. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 4500 грн . При укладанні Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивач свої зобов`язання виконав. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 04.10.2020 року становить 26065 грн. 54 коп., з яких: 9067 грн. 44 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, 3168 грн. 64 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на просрочений кредит згідно ст. 625; 13829 грн. 46 коп. нарахована пеня. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач відзив не надав.

Процедура судового розгляду

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 69,70). Позивач просив справу розглядати без участі його представника (а.с. 8). Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки суду не повідомив, заяви щодо можливості розгляду справи без його участі не надав, його неявка не перешкоджає розгляду даного провадження, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника позивача, враховуючи подану ним заяву, в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 27.01.2011 р. відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В ній він підтвердив, що разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с.25). Суд звертає увагу, що у даній анкеті заяві (договорі банківських послуг) відсутні дані про розмір процентної ставки за користування кредитом. Інформація, надана позивачем, щодо умов кредитування, містить підпис відповідача, але вказана інформація надана за типом карток «Універсальна» та «Універсальна голд», у той час, як невідомо, який саме тип картки видано відповідачу. Крім того, вказана інформація не містить підпис відповідача, що викликає сумнів у ознайомленні відповідача зі вказаними умовами та погодженням їх із ним, у тому числі й необхідністю сплати відсотків за користування кредитом (а.с. 26).

Витяг з Тарифів на обслуговування кредитних карт «Універсальна», наданий позивачем, у якому вказана сума відсотків за кредитними зобов`язаннями та штрафні санкції за невиконання зобов`язання, підпису відповідача не містить, що викликає сумнів суду у ознайомленні відповідача зі вказаними умовами та погодженням їх із ним (а.с. 26).

Як вбачається з довідки щодо виданих кредитних карток відповідачу, 08.07.2015 р. відкрито картку НОМЕР_1 на ім`я відповідача; термін дії картки 01/18; 24.10.2016 р. відкрито картку НОМЕР_2 на ім`я відповідача; термін дії картки 05/19; 20.09.2017 р. відкрито картку НОМЕР_3 на ім`я відповідача; термін дії картки 06/21 (а.с. 24).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку відбувся 08.07.2015 р., 07.09.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 4500 грн. 00 коп. (а.с. 23). Суд звертає увагу, що вказана довідка про умови кредитування не підписана відповідачем.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 1.1.2.1.7), у разі виникнення простроченої заборгованосиі працівник кредитного підрозділу зобов`язаний здійснити всі законні засоби впливу на клієнта для того, щоб забезпечити погашення кредиту (п.п. 1.1.3.2); термін позовної давності щодо вимог банку складає 50 років (п.п. 1.1.7.31) (а.с. 32-34, 40). Суд звертає увагу, що у даному документі відсутній підпис відповідача та відсутні докази його ознайомлення зі вказаними умовами кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.01.2011 р., станом на 31.08.2015 р. у Відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором (а.с.10).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.01.2011 р., станом на 30.09.2019 р. Відповідачу визначено заборгованість у загальній сумі 22896 грн. 90 коп., з яких: 9067 грн. 44 коп. заборгованість за тілом кредита, 12379 грн. 46 коп. заборгованість за пенею за просрочене зобов`язання, 1450 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. (а.с. 11-15).

Також наявність заборгованості відповідача вбачається й з даних виписки рахунку за договором станом на 04.10.2020 р. Відповідачу визначено заборгованість у загальній сумі 26065 грн. 54 коп., з яких: 9067 грн. 44 коп. заборгованість за тілом кредита, 3168 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на просрочений кредит згідно ст. 625, 13829 грн. 46 коп. - заборгованість по пені (а.с. 16-17).

Згідно з довідкою Головного управління статистики у м.Києві на 01.03.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в , є юридичною особою, має ліцензію на право надання банківських послуг (а.с. 54). У статуті АТ КБ «ПриватБанк» (ідентифікаційний № 14360570), який затверджено 05.06.2019 та погоджено з НБУ 06.09.2019, зазначена його назва: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») (п.1.5) (а.с. 58-59); додана відповідна виписка з ЄДРПОУ (а.с. 57).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, і станом на 04.10.2020 року становить 9067 грн. 44 коп. (тіло кредита). Наявність даної заборгованості підтверджується випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості. Існування заборгованості за тілом кредиту за договором від 27.01.2011 р. б/н у сумі, вказаній позивачем, відповідачем не спростовано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.

Так, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.01.2011 року, докази ознайомлення відповідача зі вказаними умовами суду не надані.

Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019 р., а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

При цьому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитом.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 02 вересня 2015 року № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної організації.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, селище Роздольне Великоновосілківського району Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється антитерористична операція.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного, враховуючи, що банком заявлено вимогу про стягнення пені саме з 01.10.2018 року, позов в частині стягнення з відповідача пені, заявлений в межах строку дії вказаного законом, задоволенню не підлягає й з цих підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту станом на 04.10.2020 р. у сумі 9067 грн. 44 коп., підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути вказані суми. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у іншій частині.

Щодо розподілу судових витрат

При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 6), а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 731 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , до ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, у погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.01.2011 року станом на 04.10.2020 р. заборгованість за тілом кредиту у сумі 9067 (дев`ять тисяч шістдесят сім) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , судовий збір в сумі 731 (сімсот тридцять одна) грн.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовити.

Повне рішення буде складено 22.01.2021 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду ьезповередньо або через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2020 р.

Суддя: О.А. Дурач