РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 03.07.2020р. року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини.

В обґрунтування позову Позивачка посилається на наступне. Вона, ОСОБА_1 , із Відповідачем має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », у результаті укладення шлюбу з ОСОБА_6 .

Враховуючі проживання однією родиною з ОСОБА_6 та малолітньою спільної дитиною ОСОБА_7 , дата народження не зазначена, всі члени родини мають прізвище « ОСОБА_5 », крім спільної з відповідачем дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На думку Позивачки відмінність прізвищ та по - батькові спільного з відповідачем сина може викликати в нього певну психологічну дистанційність та нерозуміння складеної ситуації, через що Позивачка вважає, що дитина повинна носити її прізвище « ОСОБА_5 », що відповідає інтересам дитини. Крім того, через те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сприймає вітчима як свого батька, то Позивачка вважає за необхідне змінити по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

На думку Позивачки тривале перебування дитини у ситуації невизначеності, яка виникла в його житті через відмінність прізвищ ускладнює його віковий розвиток та може призвести до емоційного та фізичного виснаження.

У зв`язку з відмовою батька дитини відповідача ОСОБА_2 надати дозвіл про зміну прізвища та по-батькові спільному сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позивачка, посилаючись на ст.ст. 145, ч.ч.3,5 ст.148, 150 СК України, абз.2 ч.1 ст. 28 ЦК України, ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, п.6 Декларації прав дитини, п. 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності із захистом прав дитини, затвердженому Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р звернулась до суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року провадження у справі було відкрито.

До суду 03.09.2020 року відповідач надав відзив, відповідно до якого заперечує проти задоволення позову обґрунтовуючи свої заперечення наступним. Відповідач зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях та не корелюються з охоронюваними законом та нормами міжнародного права інтересами дитини. Посилаючись на Декларацію прав дитини, ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 141, 150 СК України, ч. 1 ст.151 СК України, ч.1 ст.152 СК України, Конвенцію про контакт з дітьми, вважає, що між ними існують конфлікті відносини як колишнім подружжям, що в сукупності впливають на мотиви даного спору зі сторони Позивачки. Зазначена поведінка ОСОБА_1 на думку Відповідача не узгоджується з інтересами дитини та свідчить про наявне бажання усунути його як батька від виконання обов`язків щодо участі у виховані сина та взагалі з його життя. Відповідач вважає, що інтереси дитини не порушені, підстав для зміни прізвища та по-батькові дитині, що передбачені чинним законодавством, зокрема ст. 148, 149 СК України немає, а тому просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року по справі в якості третьої особи на боці відповідача було залучено Одеський міський відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Також було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду на 13.01.2021 року.

Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13.01.2021 року надіслав лист, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю підстав для зміни прізвища та по-батькові та просив слухати справу у відсутність їх представника.

Представником позивача 13.01.2021 року до суду було подано відповідь на відзив, згідно якої наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник Позивачки в судовому засіданні 13.01.2021 року підтвердила, що станом на 05.10.2020року з відзивом на позов від 28.08.2020р.була ознайомлена але ж через відсутність додаткової Ухвали про продовження строку на подання відповіді на відзив та втрату працездатності через хворобу не надала його до часу судового засідання 13.01.2021 р. у якому просила поновити строк та прийняти його.

Суд критично відноситься до поважності причин пропуску строку подачі відповіді на відзив з огляду на те, що як зазначила представник Позивачки з відзивом вона була ознайомлена, ще станом на 05.10.2020 року, а обмеження працездатності з наданих медичних довідок не унеможливило виконувати професійну діяльність, зокрема, як сама представник Позивачки зазначає і на підтвердження цього надала Ухвалу від 06.11.2020р. (справа № 522/19340/20) про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з якої вбачається, що 04.11.2020року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представником якої вона є, та яка була підготовлена та підписана самим представником.

Клопотання представника Позивачки - адвоката Іванової Г.С. про приєднання письмових доказів до матеріалів справи з пропущенням строку залишене судом без розгляду у зв`язку з недодержанням стороною вимог ч. ч. 4, 9 ст. 83 ЦПК України.

Одночасно представнику Позивача роз`яснено право звернутись після виконання процесуальних вимог, передбачених ст.ст. 83, 178,179 ЦПК України з цими клопотаннями повторно.

У судовому засіданні інших клопотань, зокрема про оголошення перерви відкладення розгляду справи не надходило, інших перешкод для з`ясування обставин справи та дослідження доказів судом не встановлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти позову та просили відмовити за обставин та підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року по 19 жовтня 2017 року.

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 2295 від 11.03.2014р.

Рішенням суду від 19.10.2017року, що набрало законної сили 31.10.2017р. шлюб між сторонами розірвано (справа № 522/6987/17).

Рішенням суду від 27.01.2020, що набрало законної сили 02.03.2020р. визначене місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю (справа № 522/7810/19).

Згідно зі Свідоцтвом про шлюб від 18 квітня 2018року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_6 , актовий запис № 684 від 18.04.2018р.

Сумісне проживання однією родиною ОСОБА_11 , малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_7 , який є, згідно позову, спільною дитиною з ОСОБА_6 , без зазначення дати народження, і її чоловіка - ОСОБА_6 , не підтверджено належними та допустимими доказами.

Батько дитини тобто відповідач по справі заперечує проти задоволення позову.

Надаючи оцінку наданим доказам суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

У суду відсутні підстави вважати, що батько неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, оскільки питання щодо участі батька у виховані сина врегульовано Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 20.02.2020 року за 01-11/138/1вих, представник Позивачки підтвердив зв`язок дитини з батьком, гарне ставлення дитини до батька. Представник Відповідача пояснив, що батько бачить свого сина не за графіком, що встановлений Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації, а тоді коли син приїжджає до бабусі, його матері, оскільки особисто йому дитину не дають, а до суду з відповідним позовом ще не звертався.

Питання щодо сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 між сторонами не врегульовано, матеріали справи містять квитанції про перерахування аліментів на ім`я ОСОБА_12 , Ухвалу від 06.11.2020р. (справа № 522/19340/20) про відкриття провадження про стягнення аліментів.

Суд при вирішенні питання про зміну прізвища дитини виходить з віку дитини та «якнайкращих інтересів дитини", оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому суд дійшов висновку, що зміна прізвища дитини не відповідає її інтересам, а вплив наявності відмінного прізвища від матері на психологічний та гармонійний розвиток дитини Позивачкою не доведено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зміни по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Батько дитини - ОСОБА_2 , що підтверджено Свідоцтвом про народження від 11.03.2014р. виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Підстави для зміни прізвища дитини передбачені ст. 149 СК України та с. 295 ЦК України.

Відповідно до ст. 149 СК України (в редакції Закону № 942-IX від 03.11.2020) дитина, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові, а дитина, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє по батькові за згодою батьків.

Аналогічне право дитини закріплене ст. 295 ЦК України.

Законом не передбачена можливість зміни по батькові батьками малолітньої особи, яка не досягла 14 років.

Ст.4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод інтересів. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов висновку про відсутність підстав для зміни прізвища та по батькові дитини та, що така зміна буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачці не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 145, 148, 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 28,49,295 ЦК України, ст. 2, 16, 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст. 2, 4-9,10, 12, 13, 27, 43, 44, 76-81, 83,84, 95, 141, 184, 209, 210, 217, ст. 223, 227-229, 235, 239, 242, 244-246, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.01.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.