УХВАЛА

22 січня 2021 року м.Житомир справа № 296/11237/20

провадження № 2/296/37/21

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушених конституційних прав,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить за рахунок ОСОБА_2 відшкодувати моральну шкоду в розмірі 29 750,00 грн, заподіяну під час розгляду її позовної заяви у цивільній справі №296/18842/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2021 року, для розгляду вказаної цивільної справи головуючим суддею визначено Петровську Марину Вікторівну.

Пунктом 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин першої, дев`ятої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді, та чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Так, позивачем у цій справі ОСОБА_1 було подано позовну заяву до судді Корольовського районного суду міста Житомира Петровської М.В. про відшкодування моральної шкоди, справа за якою перебуває на розгляді у Богунському районному суді м. Житомира.

Враховуючи наведену обставину, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Петровської М.В. при розгляді цивільної справи № 296/11237/20, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Задовольнити самовідвід, заявлений суддею Петровською М.В., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушених конституційних прав.

Цивільну справу №296/11237/20 передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська