Справа № 562/1650/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"14" січня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Берун А.М.,

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та порушує право на недоторканність ділової репутації позивачів інформацію, поширену ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області у словесних висловах з обвинуваченням у сепаратизмі та в аналогічному дописі в мережі «Фейсбук» на особистій сторінці;

- зобов`язати відповідача спростувати поширену нею недостовірну інформацію про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , опублікувавши спростування на інформаційному ресурсі «Zdolbuniv.com»;

- стягнути з відповідача на їх користь 100000 грн. моральної шкоди;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що 09 липня 2019 року в період часу з 15:06 години до 15:30 години в службовому кабінеті №28 Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області в рамках розслідування кримінального провадження №0000760 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, слідчою Федорук І.Р. проводився допит свідка ОСОБА_3 , члена редакційної колегії інформаційного ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Слідча дія проводилася у присутності потерпілих у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з фіксацією на цифрову камеру слідчим ОСОБА_4 . Одночасно відеофіксацію допиту здійснювали на мобільний пристрій потерпілі. Після допиту ОСОБА_3 у присутності слідчих свідомо, з метою приниження честі, гідності та ділової репутації потерпілих, зриваючись на крик, дослівно заявила: «Я знаю ваші погляди, тому з вами сепарюгами говорити не буду. Вийдіть з кабінету поки вас тут не вклеїла. Марш до ОСОБА_5 . Ви не перші сепари на моїй дорозі». Цього ж дня ОСОБА_3 на своїй сторінці « ОСОБА_6 » в соціальній мережі «Фейсбук» помістила допис про сім`ю ОСОБА_7 , де повторно звинуватила їх у сепаратизмі та закликала громадян чинити їм опір. Поширення щодо позивачів недостовірної інформації, яка не відповідає дійсності, є доведеним фактом, а вислови «сепар», «сепарська сімейка» порушують їх немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, а тому вони мають право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінюють за завдані душевні страждання в розмірі 100000 грн.

Відзив на позов відповідач не подавала.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 14:00 годину 10 грудня 2020 року, яке відкладено через неявку відповідача на 12:00 годину 14 січня 2021 року.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. За вказаних умов суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивачі не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Заслухавши пояснення позивачів, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Установлено, що 09 липня 2019 року у період часу з 15:06 години до 15:30 години в службовому кабінеті №28 Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області в рамках розслідування кримінального провадження №0000760 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України «Порушення недоторканності приватного життя», слідчою Федорук І.Р. проводився допит свідка ОСОБА_3 у присутності потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із застосуванням технічних засобів фіксації.

З наданого позивачами відеозапису на диску «DVD-R» марки «Verbatium», здійсненого ними після допиту ОСОБА_3 ,містяться з пояснень позивачів висловлювання останньої, зокрема, «Я знаю ваші погляди, тому з вами сепарюгами говорити не буду. Вийдіть з кабінету поки вас тут не вклеїла. Марш до ОСОБА_5 . Ви не перші сепари на моїй дорозі».

Аналогічного змісту вислови містяться в роздруківці повідомлень та коментарів під заголовком «Svitlana Nikolina 09 лип.2019 о 16:30», які стали приводом виникнення спірних правовідносин.

Згідно положень ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст.299 ЦК України).

Судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації, гарантовано статтею 32 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, що є спеціальними способами захисту особистого немайнового права (ст.277 ЦК України).

З роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення прозову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року).

Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів та телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Водночас, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Цим конституційним положенням відповідають приписи Цивільного кодексу України, якими встановлено, що фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію (абзац 1.ч.1 ст.302 ЦК України).

Згідно ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За долученими позивачами до справи матеріалами вільної енциклопедії «Сепаратизм» в Україні, це діяльність, направлена на зміну статусу окремих територій відповідно до законів України та протизаконна діяльність, направлена на сецесію (відділення) від материкової України частини територій та їх мешканців.

Інформація, що міститься в записах на диску «DVD-R» марки «Verbatium», здійснена після допиту відповідача у справі про порушення недоторканості приватного життя позивачів, та в роздруківках із соціальної мережі від імені « ОСОБА_6 » не містять у собі даних із посиланням на конкретні обставини такої протизаконної діяльності чи документи щодо них, і таку інформацію стосовно позивачів не можна перевірити, а відтак підтвердити чи спростувати.

А тому відповідно до ст.277 ЦК України така інформація не може бути предметом судового захисту, оскільки не містить фактичних даних, які полягають у порушенні законодавства чи моральних принципів та яку можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності, у зв`язку з чим є лише оціночним судженням, яке відповідач зробила з особистої суб`єктивної критичної оцінки їх поглядів, а не діяльності, на тлі наявної в країні ситуації в зоні проведення ООС, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані.

Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів того, що інформація, яку позивачі просять визнати недостовірною та зобов`язати відповідача спростувати, спричинила негативні наслідки для позивачів суду не надано.

А відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на досліджені судом докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації є недоведеними, а вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною, тому в задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкодивідмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2021 року.

Суддя: