Справа № 750/1097/21
Провадження № 2/750/778/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючої - судді Логвіної Т.В.,

при секретарі - Примак Т.В.,

за участю позивача та представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернігові на вул Рокосовського, за магазином АТБ ОСОБА_3 під час з`ясування відносин сину позивача ОСОБА_4 було нанесено шість ножових поранень, в результаті чого син помер в той же день в лікарні ЧРПЗ №3 м. Чернігова.

30 грудня 2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова було ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 визнана винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.І ст. 115 КК України та призначено їй покарання- 10 років позбавлення волі.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_3 своїми діями завдала йому моральної шкоди. Моральна шкода полягає в тому, що жорстоким цинічним способом, позбавивши життя сина позивача, вона спричинила останньому безмежних та глибоких страждань, під впливом яких той перебуває до цього часу. Страждання ці не залишать позивача та його сім`ю до кінця життя. Звичайно ж це негативно вплинуло на стан фізичного та психічного здоров`я, адже позивач страждає гіпертонічною хворобою ІІ-го ступеня, стенокардією, а тепер почуває себе набагато гірше, тому вимушений частіше звертатися до лікаря, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, перебуває в тяжкій депресії у зв`язку з втратою сина.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідачки проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.12.2020, який набув законної сили, ОСОБА_3 визнана винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.І ст. 115 КК України та призначено їй покарання - 10 років позбавлення волі. Зазначеним вироком суду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Чернігові на вул Рокосовського, за магазином АТБ ОСОБА_3 під час з`ясування відносин ОСОБА_4 було нанесено шість ножових поранень, в результаті чого останній помер. Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано позивача по даній справі.

Відповідно до вимог ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, та яка, в порядку, встановленому цим кодексом, пред`явила цивільний позов.

Статтею 128, п.7 КПК України передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 1177 ЦК України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до приписів частини 1 статті 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в пункті 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 (із змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в пункті 3 вказаної Постанови зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в пункті 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 також звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Беручи до уваги всі обставини даної справи, суд вважає доведеним з боку позивача спричинення йому моральної шкоди та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов про стягнення у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також з відповідачки належить стягнути судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 ) про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 200 000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2021.

Суддя: