Провадження № 2/752/2689/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції а трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва позовом, в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 8 596,01 грн.; суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 225,23 грн.; суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 31,65 грн; суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 581,72 грн.; суму трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 282,33 грн.; а також сплачену суму судового збору.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 рокує виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач є власником вказаної вище квартири. 19.08.2016 року між сторонами у справі укладено договір № 50/2/178 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого позивач зобов?язувався надавати відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов?язань за вищевказаним договором, у останнього за період з 01.03.2017 року по 21.05.2020 року виникла заборгованість за надання послуги з централізованого опалення у розмірі 8 596,01 грн., та за надання послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 225,23 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку, оскільки останній добровільно відмовляється від виконання обов?язку по її сплаті.

Ухвалою судді Голосіївського районного суд ум. Києва від 14.07.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

1 вересня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Науменка А.В. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з посиланням на наступні підстави.

Зазначив, що згідно п. 4 Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 50/2/178 від 19.08.2016 року, зазначені характеристики та ідентифікаційні дані засобів обліку споживання гарячого водопостачання ГВП № 1 (серійний номер 101970928) та №2 (серійний номер 101971746), а також прилад обліку споживання теплової енергії ЦО UltaheatТ230 (серійний номер 68305534), що були прийняти на облік та опломбовані ТОВ «Теплопостачсервіс».

Згідно акту розпломбування засобів обліку гарячої води від 28.12.2019 року, сторонами було зафіксовано наступні показники: прилад обліку ГВП № 1 (серійний номер 101970928) - 0 куб.м.; прилад обліку ГВП 2 (серійний номер 101971746) - 0 куб.м., що свідчить про те, що з моменту опломбування приладів обліку ГВП і до часу їх розпломбування, відповідач не споживав житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води.

Також, у грудні 2019 року представником позивача здійснено розпломбуванняприладу обліку споживання теплової енергії ЦО Ultaheat Т230 (серійний номер 68305534). Зафіксовано аналогічний нульовий показник споживання теплової енергії.

Відсутність споживання житлово-комунальних послуг пов?язана з тією обставиною, що відповідач є власником квартири, однак фактично у квартирі не проживає, відтак, послуг не споживає.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі з викладених у позові підстав.

Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на обставини, викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що стверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 59627564 від 23.05.2016 року.

19.08.2016 року між ТОВ «Теплопостачсервіс», як виконавцем, та ОСОБА_1 , як споживачем, укладено договір № 50/2/178 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі за текстом - Договір), відповідно до п. 1 якого виконавець зобов?язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно з діючими нормативами, а споживач зобов?язувався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п. 4 Договору, засоби обліку гарячої води та теплової енергії, встановлені у квартирі АДРЕСА_2 , мають наступні характеристики: лічильник ГВП заводський номер 101970928; лічильник ГВП заводський номер 101971746; лічильник тепла заводський номер 68305534.

Відповідно до змісту п. 9 Договору, показання засобів обліку знімаються представником виконавця або іншими особами, які уповноважені на вчинення цих дій Виконавцем, один раз на місяць. Показання квартирних засобів обліку також знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю в останній день звітного місяця

За наявності у житловому приміщенні (квартирі) засобів обліку води і теплової енергії, які відповідають вимогам, що визначені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що встановлюють вимоги до засобів вимірювальної техніки, справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 13 Договору).

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальних послуг» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. 3 ст. 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Отже питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

При вирішенні даного спору суд керується нормами закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, а саме: ст. 322 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі за текстом - Правила).

Відповідно до п. 10 Правил, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Представником позивача не заперечується та обставина, що засои обліку споживання гарячого водопостачання ГВП № 1 (серійний номер 101970928) та №2 (серійний номер 101971746), а також прилад обліку споживання теплової енергії ЦО Ultaheat Т230 (серійний номер 68305534), були прийняті на облік та опломбовані ТОВ «Теплопостачсервіс».

28.12.2019 року споживачем ОСОБА_1 та представником ТОВ «Теплопостачсервіс» складено акт про розпломбування засобу обліку гарячої води із заводським номером 101971746 та засобу обліку гарячої води із заводським номером 101970928. Зафіксовано показник на обох засобах обліку гарячої води - 0 куб.м.

Аналогічний показник зафіксовано при розпломбуванніприладу обліку споживання теплової енергії ЦО Ultaheat Т230 (серійний номер 68305534).

Зазначені обставини стверджуються також і фотододатками засобів обліку гарячої води та теплової енергії із зафіксованими нульовими показниками, що надані відповідачем та приєднані до матеріалів цивільної справи.

Відтак, порядок формування повідомлень про сплату за спожиті послуги по квартирі АДРЕСА_2 , суперечить положенням п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Аналізуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за отримані послуги за спірний період, з урахуванням вимог зазначених Правил, суд надходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження дійсного обсягу спожитих відповідачем комунальних послуг, а відтак вказаний розрахунок в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Представник позивача не надав в розпорядження суду доказів на спростування вказаних обставин.

Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості у заявленому у позовній заяві розмірі, оскільки докази, які б могли підтвердити об`єм спожитих відповідачем послуг відсутні.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції а трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості , - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: