Справа № 676/3241/20 Номер провадження 2/676/311/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.,

за участю представника позивача адвоката Олійник Т.В., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення,-

встановив:

ОСОБА_2 25.06.2020 р. звернувся з позовом до ОСОБА_3 про вселення. В заяві про уточнення позовних вимог(а.с.60-61) позивач вказує, що 31.08. 2013 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою який розірвано згідно рішенням Кам`янець-Подільського мсіькрайсуду від 22.05. 2020 р. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу з відповідачкою за спільні подружні кошти придбали квартиру в новобудові згідно договору про сплату внесків, на підставі якого зареєстровано за ними право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Після оформлення права власності на квартиру відповідач зареєструвалася за вказаною адресою. Він в не зареєстрований в квартирі так як вимушений був працювати за кордоном для того, щоб заробити кошти на проведення будівельно-оздоблювальних робіт та облаштування квартири. Ним власними силами було проведені будівельно-оздоблювальні роботи з матеріалів, які були придбано за кошти зароблені ним за кордоном. Квартиру було облаштовано побутовою технікою, меблями. Відповідна квартира являлась постійним його місцем проживання. Але після розірвання шлюбу в червні 2020 р. відповідачка змінила замок від вхідних дверей та не допускає його до квартири, безпідставно мотивуючи що квартира належить ій та їх доньці. За рішенням суду сплачує аліменти на утримання доньки. Так як квартира АДРЕСА_2 є єдиним житлом ,на яке маю право як співвласник тому не має можливості залишити квартиру в повному розпорядженні відповідачки. Відповідачка,змінивши замок не надає йому ключа від вхідних дверей. На його неодноразові звернення .відповідачка не реагує. Неодноразово приходив до квартири сам та із своїми батьками, але відповідачка категорично відмовляється відкривати двері та надати ключ від замка вхідних дверей. В зв`язку з цим 10.06. 2020 р. вимушений був звернутися до органів поліції із заявою для прийняття заходів по відношенню до відповідачки на що отримав відповідь від 24.06.2020 р. про необхідність звернутися до суду. Звертався також до голови ОСББ із заявою від 29.09. 2020 р. Але поза межами суду відповідний спір не вирішено, тому вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 386, ст. 391 ЦК України винести рішення яким: усунути перешкоди йому в розпорядженні та користуванні квартирою АДРЕСА_3 шляхом вселення його у вказану квартиру, стягнути з відповідачки витрати пов`язані з оплатою судового збору. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач в суді позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні, подала суду відзив на первинний та уточнений позов. В обґрунтування заперечень відповідач вказала, що дійсно спірна квартира є їх сумісною власністю з позивачем однак вона категорично заперечує щоб проживати з позивачем в одній квартирі; після розірвання шлюбу позивач безпричинно вчиняв сварки, вчиняв психологічне насильство відносно неї, робив дії направлені на неможливість спільного проживання в квартирі; просить суд врахувати, що за комунальні послуги плать сама, позивач вже не є членом її сім`ї, в квартирі не зареєстрований.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони з 31.08.2013 р. проживали в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 22.05.2020 р.(а.с.7-8). В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу сторонами в 2016 р. було придбано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4 на підставі договору про сплату внесків від 13.12.2016 р. 21.06.2018 р. за сторонами зареєстровано право спільної сумісної власності на вказану квартиру, що підтверджується Інформацйійною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2020 р.(а.с.5-6). Вказані обставини відповідач в суді визнала.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ч.1 ст.321 ЦК Україн передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Після розірвання шлюбу відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні квартирою, не допускає його в квартиру. Зазначені обставини підтверджуються копією заяви позивача т.в.о. начальника Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 10.06.2020 р.(а.с.61), поясненнями в суді свідка ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що її син - позивач по справі купував квартиру в шлюбі з відповідачем, облаштувати квартиру допомагали як батьки відповідачки так і вони, після розлучення відповідач сина в квартиру не пускає, змінила замки, 06.06.2020 р. відповідач викинула одяг сина в загальний коридор, в квартирі залишилися інші належні синові речі. Суд критично оцінює наданий представником позивача як доказ копію заяви позивача до голови ОСББ від 29.09.2020 р.(а.с.66) оскільки заява виконана іншою особою, на що вказала в суді відповідач по справі, що також підтверджується візуальним порівнянням заяви позивача т.в.о. начальника Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 10.06.2020 р.(а.с.61).

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо вчинення позивачем протиправних дій відносно неї які роблять неможливими їх спільне проживання в одній квартирі оскільки належних та допустимих доказів в обгрунтування цих фактів нею не надано, зустрічний позов до позивача нею не пред`являвся. Не мають значення для вирішення спору також надані відповідачем в обгрунтування заперечень копії платіжних документів та розрахункових книжок на оплату комунальних послуг, копії рахунків на придбання меблів.

Оскільки факт вчинення позивачу відповідачем перешкод в користуванні спільною квартирою підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321-323, 358, 391 ЦК України,

ухвалив:

позов задовольнити. Усунути перешкоди ОСОБА_2 в розпорядженні та користуванні квартирою АДРЕСА_2 . Вселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартиру АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_6 ) 840,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.01.2021 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.