Справа № 204/475/21
Провадження № 2-з/204/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який може набути статусу позивача, інша особа, яка може набути статусу учасника справи - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , який може набути статусу позивача, інша особа, яка може набути статусу учасника справи - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що 19 вересня 2018 року його мати - ОСОБА_3 придбала на підставі договору купівлі-продажу трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично мешкав з самого початку до теперішнього часу. За період проживання у даній квартирі він власноручно, за власні кошти та заощадження здійснив відремонтування вказаної квартири. За попередніми розрахунками вартість проведеного ремонту, вартість придбаного обладнання, вартість меблів та інших речей декору складає приблизно 25 000,00 доларів, що станом на теперішній час є еквівалентом приблизно 700 000,00 грн. В подальшому, 22 травня 2020 року, його мати подарувала йому вказану квартиру. Його квартира знаходиться на третьому поверсі у п`ятиповерховому будинку, та над ним мається одна трьохкімнатна квартира (на четвертому поверсі), й інша трикімнатна квартира на п`ятому поверсі. Приблизно з 18 січня 2021 року в квартирі, котра розташована над ним, тобто в квартирі АДРЕСА_2 , почались ремонтні роботи, котрі продовжувалися декілька днів. На його прохання поговорити з власником даної квартири - робітники (ремонтники) відмовились з ним спілкуватися, та не забажали передати його мобільний телефон новому власнику цієї квартири. 22 січня 2021 року приблизно о п`ятій ранку він прокинувся від того, що почув гуркотіння води в дорослій спальні. Прокинувшись від цього звуку, він побачив, що по стінам тече гаряча вода, а натяжна стеля почала видуватися до полу. Він побачив, що по всім стелям тече до полу гаряча вода опалення, видуваються всі натяжні стелі, та дуже стрімко вода збирається на мембрані натяжної стелі. Після всього побаченого, він відразу ж побіг на четвертий поверх, де й знаходиться квартира АДРЕСА_2 , де на протязі 5-10 хвилин стукав у вхідні двері, але йому так ніхто й не відчинив. Після цього він побіг на п`ятий поверх, де йому відчинили та повідомили, що в них ніде вода не тече, й тим самим вони спільно зробили висновки, що гаряча вода тече саме з квартири АДРЕСА_2 . В подальшому, після того як він відшукав ключі від підвалу даного будинку, самостійно пішовши туди, він разом з мешканцями квартири АДРЕСА_3 перекрили центральні труби опалення та подачі холодної води на будинок, з метою дочекатись аварійну службу та визначитися із подальшими діями. Повернувшись до своєї квартири він побав, що вода зі стелі вже дуже сильно натягнула стелю (натяжну) та видулася майже в шар, й через деякий час натяжна стеля лопнула, й вся гаряча вода зі стелі впала на підлогу великої кімнати - вітальні, заливши при цьому всі меблі, вбудовану кухню із технікою, всі особисті речі. Частина цієї води просто потекла на площадку, оскільки вони відкрили вхідні двері, а решта потекла по всій квартирі, псуючи решту меблів, речей та техніку. Через деякий час лопнула (прорвало) натяжна стеля у дорослій спальні, і знову ж чисельна кількість води потекла до коридору (де сходи, оскільки вхідні двері були відкриті), а інша решта води знову ж по всій квартирі. Вода, котра потрапила до його квартири була гарячою, оскільки була з труби опалення. Станом на 11 год. 00 хв. 22.01.2021 року жодних даних про місце перебування відповідача (власника квартири АДРЕСА_2 ) нікому не відомо, він може не з`являтися в даній квартирі днями або тижнями, весь будинок тепер відключений від централізованого опалення. Також, спричинена дуже велика матеріальна шкода власнику квартири АДРЕСА_1 - позивачу ОСОБА_1 , й відповідно розмір шкоди буде встановлений у найкоротший термін як це буде можливо. Позивач вважає, що невжиття таких заходів забезпечення цивільного позову на даному етапі судового провадження істотно ускладнить виконання рішення суду в подальшому, оскільки на протязі тривалого часу відповідач уникає спілкування з позивачем, відповідач припинив відповідати на телефонні дзвінки та ігнорує всі звернення позивача щодо можливої домовленості про повернення у розстрочку, отриманої в позику суми. Позивач вважає, що дійсно є велика вірогідність того, що майно, яке належить відповідачу буде відчужене на користь третіх осіб чи вчинені будь-які інші дії щодо нього. Необхідно зауважити, що в даному випадку відповідач є особою, котра має вік 33 роки, нещодавно отримав у спадщину квартиру АДРЕСА_2 , а саме - 19 січня 2021 року, й отже жодних перешкод у її найскорішому відчуженні у відповідача не має. Відповідач, достовірно розуміючи, що невідворотність в даному випадку примусового стягнення значної грошової компенсації позивачу ОСОБА_1 за спричинені матеріальні та моральні збитки за пошкодження всього майна квартири АДРЕСА_1 , враховуючи вік відповідача та те, що він фактично почав ремонтні роботи в своїй квартирі АДРЕСА_2 , відразу може їх зупинити та виставити дану квартиру на продаж. Вважає, що саме таке вжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (заборонивши її відчуження) забезпечить належне в подальшому виконання законного та об`єктивного судового рішення по суті вищевказаних обставин. В даному випадку, після того, як будуть надані всі належні докази спричиненої матеріальної та моральної шкоди, після того як будуть зібрані всі необхідні допустимі докази, питання щодо співрозмірності даного вищевказаного забезпечення цивільного провадження до подачі позову може бути судом переглянуто. Ціну позов заявник визначив у розмірі 300 000,00 грн. У зв`язку з викладеним просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , котра належить відповідачу ОСОБА_2 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів до набрання чинного остаточного судового рішення по даному цивільному провадженню.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241263011 від 21 січня 2021 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: НМР456940, виданого 19 січня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу (Дніпропетровська область), зареєстрованого в реєстрі за № 26.

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів до набрання чинного остаточного судового рішення по даному цивільному провадженню.

При цьому, на теперішній час ціна позову ОСОБА_1 визначена у розмірі 300 000,00 грн. Однак, на підтвердження розміру завданої йому шкоди залиттям квартири, заявником не надано суду будь-яких допустимих та переконливих доказів. З урахуванням викладеного слід прийти до висновку, що усі доводи заявника щодо розміру завданої його майну шкоди ґрунтуються лише на його особистих припущеннях, а тому не можуть бути взяті судом до уваги при визначені співмірності заявлених позовних вимог виду забезпечення позову, про який просить заявник.

Слід враховувати також те, що на теперішній час (тобто на стадії до подачі позову), відсутність доказів щодо розміру матеріального збитку завданого заявнику, позбавляє суд можливості беззаперечно прийти до висновку про співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, які можливо будуть заявлені заявником у майбутньому.

Також суд виходить з того, що навіть за наявності допустимих та переконливих доказів щодо розміру завданого збитку у розмірі 300 000,00 грн., засіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру ОСОБА_2 , який у подальшому може набути статус відповідача по справі, без встановлення винуватості ОСОБА_2 у спричиненні шкоди майну ОСОБА_1 , на переконання суду є неспівмірним засобом забезпечення позову, оскільки ціна позову визначена заявником є значно меншою від вартості нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт.

Крім того, заявником не доведено перед судом, що на теперішній час дійсно існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1 , який він має намір пред`явити до ОСОБА_2 . Усі доводи заявника щодо можливого відчуження квартири у випадку пред`явлення ним майнових вимог про відшкодування шкоди до ОСОБА_2 , грнутуються виключно на припущеннях, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Отже, підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 та встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, на даному етапі суд не вбачає.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Підсумовуючи наведене та враховуючи те, що на даному етапі без встановлення винуватості ОСОБА_2 у спричиненні шкоди ОСОБА_1 , без переконливих та достовірних доказів щодо розміру завданої шкоди, та без достатніх доказів щодо можливого утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, забезпечення позову у спосіб про який просить ОСОБА_1 у даній заяві є не співмірним, а тому суд вважає, що у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який може набути статусу позивача, інша особа, яка може набути статусу учасника справи - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез