Справа №204/5412/20
Провадження №2/932/1746/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку в розмірі 9849,02 грн., судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовної заяви вказав, що 28.01.2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-3100150. Забезпечений транспортний засіб за договором «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 . 07.12.2018 року у м. Дніпрі, по просп. Д. Яворницького, 22, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 (власник і водій - ОСОБА_1 та «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 (власник і водій - ОСОБА_2 ). Згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 року ДТП сталось внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху України. Тобто, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винним в скоєнні ДТП є відповідач. Після вищезазначеної ДТП, потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 07.12.2018 року із участю забезпеченого транспортного засобу. Оскільки, даний випадок є страховим, за договором страхування, страховиком вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування потерпілому. Так, позивача, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 9849,02 грн. Цей факт підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування. Розмір збитку визначається на підставі ремонтної калькуляції та розрахунку коефіцієнту фізичного зносу від 07.12.2018 року, що був підготовлений аварійним комісаром ОСОБА_3 та відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 11101,02 грн. (вартість ремонту за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Розрахунки суми, що стягується з відповідача здійснювався наступним чином: 11101,02 грн. (розрахований розмір збитку за вирахуванням коефіцієнту зносу) - 1252,00 грн.(розмір податку на додану вартість) - 0,00 (франшиза за полісом) = 9849,02 грн. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 року, ОСОБА_1 після ДТП, яка мала місце 07.12.2018 року, залишив місце пригоди. Отже, враховуючи сказане, в даному випадку є підстава для звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди, оскільки він є страхувальником за полісом і його цивільно-правова відповідальність, була застрахована в позивача за полісом №АМ-3100150,Є та по даному полісу здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі. По сьогоднішній день відповідач не вжив ніяких дій щодо відшкодування шкоди в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання з`явились, проти задоволення позовної заяви заперечували. Позивач заначив, що не згоден з оцінкою та з сумою страхового відшкодування, оскільки позивачем не доведено таку суму. Пояснив, що не покидав місце ДТП, а просто поїхав оскільки на місці пригоди не було власника авто, відповідач залишив свою візитку на лобовому склі, під двірником і поїхав. Інший транспортний засіб був припаркований не за правилами дорожнього руху. Представник відповідача зазначив, що за схемою ДТП дійсно є пошкодження лівого крила автомобіля не її клієнта.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та ОСОБА_1 уклали поліс №АМ/3100150 ОСЦПВВНТЗ, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 .

07.12.2018 року в м. Дніпро на просп. Д. Яворницького, буд. 22, відбулась дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 став учасником ДТП з автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 року ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено штраф.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.

В результаті даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 та завдано матеріальних збитків.

Відповідно до копії ремонту калькуляції №54906 від 07.12.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 16287,44 грн.

За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування та зібраних документів співробітниками ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було прийнято рішення про визнання вищевказаної ДТП страховим випадком, про що 20.06.2019 року було складено страховий акт №79745/1, відповідно до якого, страхове відшкодування становить 9849,02 грн.

Відповідно до копії платіжного доручення №13874 від 01.07.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 9849,02 грн.

Таким чином, фактичні витрати Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», пов`язані з цим страхом випадком складають 9849,02 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про страхування», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, а саме: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 22 п. 22.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1 пункту 38.1: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну-пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до копії постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 року ОСОБА_1 , 07.12.2018 року в м. Дніпро на просп. Д. Яворницького, буд. 22, керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 став учасником ДТП з автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди та не повідомив поліцію, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд не бере до уваги доводи відповідача заявлені у судовому засіданні щодо того, що припаркований автомобіль «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 порушував правила дорожнього руху, оскільки вони не підтверджуються належними доказами такого порушення.

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 77, 79, 80-82, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суму страхового відшкодування в порядку регресу - 9849,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» 2102 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участі в судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 23.11.2021 року.

Суддя К.С. Лукінова