Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЄУН 336/4570/2021

Пр.. № 2-о/336/128/2021

м. Запоріжжя 19 листопада 2021 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Палубінській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , 1989 року народження, від яких народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, протягом всього подружнього життя сторони так і не зареєстрували шлюб, оскільки у померлого ОСОБА_2 був відсутній паспорт громадянина України.

Після смерті чоловіка заявник має право на отримання державної допомоги у зв`язку з втратою годувальника.

Отримання державної допомоги не можливо, через те, що в свідоцтві про народження дітей відсутня інформація про батька, оскільки він вчинений за вказівкою заявника на підставі ст. 135 СК України.

У свідоцтві про народження у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис « ОСОБА_5 », але по-батькові у них зазначено « ОСОБА_6 », тобто по імені померлого чоловіка і батька.

Заявник та її представник у минулому судовому засіданні на заяві наполягали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився подав суду заяву, якою просять справу розглядати без їх участі.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ) дійсно був батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт батьківства достовірно підтверджується дослідженими доказами: актом № 002 про підтвердження фактичного проживання, виданим Головою квартального комітету № 145, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2016 року разом із своєю сім`єю, а саме ОСОБА_2 , 1989 року народження, (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 , 2010 року народження (дочка), ОСОБА_3 , 2016 року народження (син), ОСОБА_4 , 2020 року народження (син), показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в судовому засіданні підтвердили, що померлий ОСОБА_2 разом зі ОСОБА_1 спільно проживали без реєстрації шлюбу з 2016 року, вели спільне господарство та мають спільних дітей від цих відносин: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 293, 294, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), заінтересована особа Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: вул. К.-Карого, 25-А, м. Запоріжжя), про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін