КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6307/2020 Головуючий у І інстанції Петренко Н.О.
Провадження №22-ц/824/2410/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про зняття арешту з майна, яке належало ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Святошинського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Желтікової О.А. від 01.11.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить дану ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що вирішуючи питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у змісті позовної заяви позивачем було заявлено про розгляд справи у її відсутності. Крім того, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належне повідомлення позивача про розгляд справи, призначений на 22 вересня 2020 року.

Відзивів на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходило.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до положень ч. 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 липня 2020 року об 11 год 30 хв. (а.с. 13).

06 липня 2020 року підготовче судове засіданнябуло відкладенена 22 вересня 2020 року на 09год. 30 хв.(а.с. 170).

Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання - Грень О.О., в зв`язку з неявкою 22 вересня 2020 року о 09 год. 30 хв. в підготовче судове засідання учасників судового розгляду, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. (а.с. 19).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 06.07.2020 року та 22.09.2020 року не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про розгляд справи за її відсутності не просила.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Під правом на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Згідно наявних в матеріалах справах доказів,позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи призначений лише на 06 липня 2020 року, в той час як даних про належне повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 22 вересня 2020 року, матеріали справи не містять.

Крім того, залишаючи позов без розгляду, судом першої інстанції не взято до уваги, що звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 у тексті прохальної частини позовної заяви просила розглянути справу за її відсутності в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня2020 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко