ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2262/21
Провадження №2-з/477/81/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 листопада 2021 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі судді Глубоченка С.М., розглянувши заяву першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченка Д. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченка Д. Миколаївської обласної прокуратури в інтересах Воскресенської селищної ради Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року позивач перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченко Д.звернувся до суду із позовом в інтересах Воскресенської селищної ради Миколаївської області, в якому просив усунути перешкоди власнику Воскресенській селищній раді Миколаївської області у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду шляхом:

визнання недійсним договору купівлі-продажу №3313 земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0429, укладеного 11 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

визнання недійсним акта серії ЯИ №793983 на право власності на земельну ділянку площею 0,7980 га з кадастровим номером :01:000:0429, виданого 15 червня 2010 року ОСОБА_3 , який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №84;

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,7980 га з кадастровим номером :01:000:0429, укладеного 15 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Карцевою Н.О. та зареєстровано в реєстрі за №1010, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0847 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

визнання недійсним акта серії ЯИ №793982 на право власності на земельну ділянку площею 0,7981 га з кадастровим номером :01:000:0428, виданого 15 червня 2010 року ОСОБА_3 , який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №85;

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,7981 га з кадастровим номером :01:000:0428, укладеного 06 травня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. та зареєстровано в реєстрі за №1245, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0848 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 233);

зобов`язання ОСОБА_4 повернути у власність територіальної громади в особі Воскресенської селищної ради Миколаївської області земельну ділянку площею 0,7980 га з кадастровим номером :01:000:0847, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївської області;

зобов`язання ОСОБА_4 повернути у власність територіальної громади в особі Воскресенської селищної ради Миколаївської області земельну ділянку площею 0,7981 га з кадастровим номером :01:000:0848, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївської області.

Провадження у справі не відкрито.

Згідно частини шостої статті 187 ЦПК України 12 листопада 2021 року та 15 листопада 2021 року судом надіслано запити до Березнегуватської селищної ради Миколаївської області, Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, відповіді на які ще не надійшли.

19 листопада 2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площами 0,7980 га та 0,7981 га з кадастровими номерами :01:000:0847 та :01:000:0848, які розташовані в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївської області, заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками), заборонити ОСОБА_4 вчиняти із зазначеними земельними ділянками дії, спрямовані на зміну їх цільового призначення, їх поділу чи об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них та проведення на них будь-яких будівельних робіт.

Заява обґрунтована тим, що у власності ОСОБА_4 перебувають земельні ділянки площами 0,7980 га та 0,7981 га з кадастровими номерами :01:000:0847 та :01:000:0848, які розташовані в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївської області на підставі договорів купівлі-продажу, який укладено після доведення рішеннями судів незаконності надання вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, оскільки вони розташовані в межах прибережної захисної смуги річки Інгул та відповідно до законодавства не можуть надаватися у приватну власність. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , як власник, може розпорядитись спірними земельними ділянками на користь третіх осіб, здійснити будівництво нових об`єктів нерухомості, розпорядитися земельними ділянками у будь-який спосіб, що, на думку заявника, може призвести до необхідності скасування відповідних рішень, неможливості реального поновлення інтересів держави, унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали справи в межах заяви про забезпечення позову, суд установив наступне.

Приписами статті 151 ЦПК України визначений зміст і форма заяви про забезпечення позову, які заявником дотримані.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина перша статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною другою статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 вказаної Постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом установлено, що предметом позову є визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів локального характеру індивідуальної дії, скасування записів про реєстрацію права власності, а також повернення земельних ділянок державі.

Отже, між сторонами існує спір про право, який виник, на думку позивача, через протиправність дій відповідачів.

Однак, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд уважає, що припущення заявника щодо ініціювання ОСОБА_4 питання по зміні цільового призначення земельних ділянок та виду їх функціонального використання або розпорядження земельними ділянками у будь-який спосіб, проведення будівництва, що, у свою чергу, може призвести до необхідності скасування відповідних рішень, неможливості реального поновлення інтересів держави, унеможливить або ускладнить виконання рішення суду, є достатньо обґрунтованим.

Запропоновані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ураховуючи можливість зміни власника або цільового призначення земельних ділянок та право позивача на захист його порушених прав та інтересів, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, в зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому, суд керувався приписами статті 5 ЦПК України, у відповідності до якої, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, а також принципом верховенства права, визначеного статтею 10 ЦПК України.

Підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5, 10, 149-153, 157, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на земельні ділянки площами 0,7980 га та 0,7981 га з кадастровими номерами :01:000:0847 та :01:000:0848, які розташовані в межах території Воскресенської селищної ради Миколаївської області, що належать ОСОБА_4 , заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цих земельних ділянок (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

Заборонити ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , вчиняти із земельними ділянками площами 0,7980 га та 0,7981 га з кадастровими номерами :01:000:0847 та :01:000:0848 дії спрямовані на зміну цільового призначення, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо земельних ділянок та провидити на них будь-які будівельні роботи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач (заявник) перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченко Д., 54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28;

відповідачі:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО