Справа № 456/3767/17
Провадження № 2-др/456/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

"15" січня 2021 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої останній просить ухвалити у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та земельних ділянок, додаткове рішення, яким стягнути з відповідача у його користь 640,00 грн. судового збору та 17 160,00 грн. за проведення судової будівельно - технічної, земельно - технічної експертизи. Вказана заява мотивована тим, що 26.11.2020 суд задовольняючи його позов, не вирішив питання судових витрат, які підтверджені квитанціями наявними у матеріалах справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Маципура Г.І. не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд заяви у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив. У матеріалах наявне клопотання відповідача щодо розподілу судових витрат, згідно якого такий просить не покладати на нього судові витрати, оскільки він поніс фінансові витрати щодо виконання робіт по розподілу земельної ділянки, а саме сплатив 2000 грн..

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши заяву про стягнення судових витрат та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про часткове задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, позивачем ОСОБА_1 за подання позовної заяви, згідно вимог Закону України «Про судовий збір» було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., що стверджується оригіналом квитанції № 2269 від 21.11.2017./а.с.1/

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою суду від 22 березня 2018 року за клопотанням представника позивача у справі було призначено судова будівельно - технічна експертиза, оплату за яку було покладено на позивача ОСОБА_1 /а.с.54/.

За проведення вказаної експертизи позивач ОСОБА_1 оплатив 17 160 грн., що стверджується оригіналом квитанції №3 від 08.10.2018 /а.с.134/

17.09.2019 року до суду з Львівського НДІ судових експертиз надійшов висновок експерта № 1823-1826 від 11.09.2019, складений судовим експертом Іляш В.В./а.с.56-69/.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2020 уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та земельних ділянок було задоволено повністю. Однак вказаним рішенням суду не вирішено питання про стягнення судових витрат.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог покладаються судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із пунктами 1.9, 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/15 у випадках, передбачених законодавством, експертною установою надсилається рахунок вартості робіт за проведення експертиз (експертних досліджень).

Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст. 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції)..

Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст.88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вищенаведені докази свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 поніс витрати на оплату судового збору, а також витрати на проведення судової експертизи, однак питання щодо розподілу цих витрат у рішенні суду від 26.11 2020 судом не було вирішене.

При цьому суд звертає увагу на той факт, що відповідач ОСОБА_3 визнав та по суті не заперечував проти позовних вимог у частині розподілу житлового будинку з господарськими будівлями, а також земельної ділянки, що стверджується наявним у матеріалах справи письмовими поясненнями на позов від 12.02.2018, поданим до початку розгляду справи по суті.

Однак у зв`язку з неможливістю судом здійснити розподіл житлового будинку з господарськими будівлями, а також земельних ділянок без застосування необхідних спеціальних знань у цій сфері судом було постановлено ухвалу від 22.03.2018, згідно якої у справі було призначено судово будівельно - технічну експертизу.

На підставі вищенаведеного, враховуючи факт визнання відповідачем позову у частині поділу житлового будинку з господарськими спорудами та земельних ділянок, а також те, що виділ часток у натурі будинку та земельних ділянок здійснено судом в інтересах двох сторін, тому судові витрати за оплату проведення експертизи слід розділити між сторонами у рівних частках, тобто з відповідача у користь позивача слід стягнути 8 580,00 грн.(17 160,00 :2 =8 580,00).

Також, у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог до початку розгляду справи по суті, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача у його користь сплаченого судового збору задоволенню не підлягає, натомість у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % відсотків сплаченого судового збору, тобто 320,00 грн..

Керуючись ст.ст. 141, 142, 270, 354 ЦПК України,-

У В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та земельних ділянок, - задоволити частково.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого, згідно квитанції № 2269 від 21.11.2017 року, судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової будівельно - технічної, земельної - технічної експертизи у розмірі 8 580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 коп.

У задоволені решти вимог заяви відмовити.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга через Стрийський міськрайонний суд Львівської області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. М. Янів