Постанова

Іменем України

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 824/96/21

провадження № 61-14381 ав 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

секретар судового засідання - Алекса М. Є.; Шабаліна К. Г. ,

учасники справи:

заявник (стягувач) - компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH);

представник заявника - Єна Станіслав Олександрович;

боржник - публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»;

представник боржника - Перекупка Тетяна Михайлівна;

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Фінагеєва В. О. від 28 липня 2021 року у справі за заявою компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року у справі за позовом компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2021 року компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) звернулася до апеляційного суду із заявою, в якій просила визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації (далі - рішення МКАС при ТПП РФ) від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 та видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення.

Заява обґрунтована тим, що рішенням МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі М-193/2017 з публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») на користь компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) за договором від 05 травня 2014 року № RS-Zalk-2014/4 стягнуто заборгованість у розмірі 3 220 849,96 дол. США вартості поставленого, але не оплаченого товару; неустойку у розмірі 161 042,50 дол. США, а також витрати по сплаті реєстраційного та арбітражного зборів у розмірі 56 791 дол. США.

Заявник зазначав, що вказане рішення арбітражу не оскаржувалось, набрало законної сили та у добровільному порядку боржником не виконано. Наголошував на тому, що процедура розгляду справи арбітражним судом проведена із дотриманням вимог щодо належного повідомлення боржника, предмет спору передбачений арбітражною угодою, зокрема, пунктами 5.1.1, 9.2. договору від 16 липня 2018 року № RS-Zalk-2014/4, арбітражна процедура та склад арбітражу відповідали умовам правочину, укладеного між сторонами, спір належав до компетентності міжнародного комерційного арбітражу, рішення відповідає публічному порядку України.

Посилаючись на зазначені обставини, компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) просила суд визнати і надати дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 та видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення, а також стягнути з боржника на її користь судові витрати зі сплати судового збору за подання цієї заяви.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у задоволенні заяви компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є юридичною особою, створеною за законодавством України, місцем його знаходження є: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15. Дані про наявність у цієї особи філій та представництв на території Російської Федерації матеріали справи не містять. До заяви про визнання і надання дозволу на виконання в Україні рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року заявник на підтвердження повідомлення відповідача про призначення арбітрів і про час та місце арбітражного розгляду справи надав копії інформаційних листів, виданих службою кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл».

Однак, вказані документи не можуть вважатися доказами належного повідомлення ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про призначення арбітра і про час та місце арбітражного розгляду справи.

Доказів повідомлення МКАС при ТПП РФ відповідача ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про призначення арбітра та про час та місце арбітражного розгляду справи суду не надано.

З наданих суду копій інформаційних листів кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл», адресованих МКАС при ТПП РФ, вбачається, що в них не зазначено, кому саме та який саме перелік документів надсилався МКАС при ТПП РФ за транспортними накладними.

Таким чином, направлення поштової кореспонденції безпосередньо МКАС при ТПП РФ за допомогою кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл» із невизначеним правовим статусом сторони у справі, яка знаходиться за межами Російської Федерації, не вказує на її обізнаність про арбітражний розгляд справи.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у будь-який спосіб взагалі про розгляд справи, призначений на 16 липня 2018 року. Боржником категорично заперечується факт його повідомлення про розгляд справи в МКАС при ТПП РФ та отримання ним будь-яких документів.

Короткий зміст апеляційної скарги та доводи особи, яка її подала

У апеляційній скарзі компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена із порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що відмовляючи у задоволенні заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року, суд безпідставно застосовував норми Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року (далі - Київська угода), оскільки спірні правовідносини мають регулюватися нормами Нью-Йоркської Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (далі - Нью-Йоркська Конвенція), норми якої є спеціальними по відношенню до норм Київської угоди, які застосовуються щодо визнання і приведення у виконання тільки арбітражних рішень, ухвалених на території іншої держави, ніж та держава, в якій подається клопотання про визнання і виконання таких рішень. У свою чергу, як випливає зі статті 7 Київської угоди, положення останньої застосовуються до визнання й приведення до виконання лише тих рішень, які ухвалюють компетентні суди відповідної держави. Норми Київської угоди взагалі не можуть застосовуватися до питання визнання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а регулюють спори у сфері господарської діяльності і визнання рішень іноземних судів у господарських спорах. Отже, до правовідносин, які склалися між заявником та боржником, слід застосовувати норми Нью-Йоркської Конвенції, яка є чинною як для України, так і для Російської Федерації. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 24 жовтня 2018 року у справі № 264/1297/17, від 08 травня 2019 року у справі № 761/39565/17, від 25 червня 2020 року у справі № 824/174/19.

Крім того, стаття V Київської угоди, на яку посилається суд, не містить імперативних норм щодо порядку вручення арбітражних документів компетентним судом країни-учасниці Співдружності Незалежних Держав учасникам арбітражного розгляду. Більш того, МКАС при ТПП РФ не є компетентним судом країни-учасниці Співдружності Незалежних Держав. Відповідно до Регламенту МКАС при ТПП РФ, останній являється самостійною постійно діючою арбітражною установою. Таким чином, до спірних правовідносин не може застосовуватися, зокрема, абзац 2 статті V Київської угоди щодо порядку направлення судових (арбітражних) документів. Нью-Йоркська Конвенція жодних вимог щодо порядку направлення арбітражних документів не містить, а підпункт bпункту 1 статті V Нью-Йоркської конвенції покладає обов`язок доведення неналежного повідомлення про призначення арбітра та арбітражний розгляд на боржника. Разом з тим, незважаючи на покладений на нього процесуальний обов`язок, боржник не надав суду жодних доказів на підтвердження факту неналежного повідомлення про призначення арбітра та арбітражний розгляд.

Вказував, що згідно з пунктом 3 § 16 Регламенту МКАС при ТПП РФ позовні заяви, пояснення за позовами, повістки, арбітражні рішення і постанови надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає реєстрацію спроби доставки відповідного відправлення. Таким чином, у МКАС при ТПП РФ відсутній обов`язок направлення арбітражних документів рекомендованим листом з детальним описом вкладення, а тому відправлення МКАС при ТПП РФ арбітражних документів за допомогою сервісу АТ «ДХЛ Інтернешнл» є належним способом повідомлення про призначення арбітра та арбітражний розгляд. Більше того, МКАС при ТПП РФ забезпечив ідентифікацію документів, включених до відправлення, вказавши у транспортних накладних унікальні номери супровідних листів МКАС при ТПП РФ, якими направлялися відповідні арбітражні документи боржнику. Про належне повідомлення боржника також зазначається у рішенні МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року, тому суд дійшов неправильного висновку щодо неналежного повідомлення боржника про призначення арбітра та арбітражний розгляд. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 21 серпня 2019 року у справі № 761/20762/15-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 766/19814/17.

Також заявник зазначив, що § 38 Регламенту МКАС при ТПП РФ передбачено, що після того, як склад арбітражу визнає, що всі обставини, пов`язані із спором, достатньо з`ясовані, він оголошує усне слухання справи закінченим і приступає до винесення рішення. Рішення виноситься в межах строків, встановлених відповідно до § 24 Регламенту. Так, згідно із § 24, МКАС при ТПП РФ вживає заходів для того, щоб розгляд справи було завершено в строк не більше 180 днів з дня утворення складу арбітражу. У рішенні МКАС при ТПП РФ у справі № М-193/2017 зазначено дату його складення - 16 липня 2018 року та дату усного судового засідання, в якому з`ясовуються всі обставини, пов`язані зі спором - 21 травня 2018 року. Отже, судове засідання 16 липня 2018 року МКАС при ТПП РФ не проводилось, а тому була відсутня необхідність у повідомлені боржника про судовий розгляд справи на 16 липня 2018 року.

18 листопада 2021 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в електронній формі надіслав до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу заявника, який в порушення вимог частини восьмої статті 43 ЦПК України не скріплений електронним цифровим підписом товариства (його представника), а тому доводи, викладені у відзиві, Верховним Судом не враховуються.

Представник «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) Єна С. О. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній, представник АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Перекупка Т. М. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою від 05 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року.

Ухвалою від 19 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 листопада 2021 року о 14:00 год.

Копія вказаної ухвали була отримана учасниками справи: 25 жовтня 2021 року - компанією «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) та 26 жовтня 2021 року - ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

05 травня 2014 року між компанією «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) (постачальник) та ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (покупець) було укладено договір № RS-Zalk-2014/4 про постачання алюмінієвої продукції.

Відповідно до пункту 9.2. договору від 05 травня 2014 року всі спори, протиріччя чи вимоги, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають оскарженню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відповідно до його Регламенту. До цього договору та усіх відносин, пов`язаних з ним, застосовується законодавство Російської Федерації.

Вважаючи свої права порушеними, 11 листопада 2017 року компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) звернулася до МКАС при ТПП РФ з позовною заявою до ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості, посилаючись на невиконання останнім умов договору від 05 травня 2014 року № RS-Zalk-2014/4 щодо оплати поставленої продукції, незважаючи на претензію, надіслану товариству 03 травня 2017 року.

16 січня 2018 року відповідно до § 5 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС при ТПП РФ, відповідачу ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» за адресою, вказаною у позовній заяві (69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15), кур`єрською службою «DHL Express» (накладна ) було доставлено позовні матеріали разом з листом МКАС при ТПП РФ від 12 січня 2018 року № 1800-М-193/66, які не були вручені адресату з причини відмови відповідача від їх отримання, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби від 18 січня 2018 року.

Листом, надісланим електронною поштою 30 січня 2018 року, секретаріат МКАС при ТПП РФзапропонував позивачу уточнити адресу відповідача.

31 січня 2018 року до МКАС при ТПП РФ надійшла заява позивача, в якій повідомлялося, що адреса відповідача не змінювалась, і позивач просив вважати, що матеріали відповідач отримав належним чином. До заяви додана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій в Україні, згідно з якою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» розташовано за адресою: 69032, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенський район, Південне шосе, 15. Під час усного слухання у справі представник позивача підтвердив юридичне і фактичне здійснення господарської діяльності відповідачем в даний час.

Відповідно до Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС при ТПП РФ призначено головуючим колегії арбітрів Безпала В. В., зі сторони позивача обрано арбітром Губіна Є. П., зі сторони відповідача - Лубенченко К. Д .

Про склад арбітрів сторони були повідомлені листом МКАС при ТПП РФ від 09 лютого 2018 року № 1800-М-193/418, зауважень та відводів щодо формування третейського суду сторони не заявляли.

Рішенням МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) заборгованість з оплати поставленого товару у розмірі у розмірі 3 220 849, 96 дол. США, неустойку у розмірі 161 042,50 дол. США, а також 56 791 дол. США на відшкодування витрат компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.

Рішення МКАС при ТПП РФ набрало законної чинності з дати його ухвалення - 16 липня 2018 року, є остаточним і підлягає виконанню. Рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH), АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

За змістом даної норми виключно наявність арбітражної угоди, укладеної між сторонами, є підставою для розгляду справи арбітражем.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 вказаного Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародно-правовою основою визнання та виконання іноземних арбітражних рішень в Україні є Нью-Йоркська Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року (далі - Нью-Йоркська Конвенція), Конвенція про правову допомогу 1993 року та Київська Угода 1992 року.

Нью-Йоркська Конвенція є чинною як для України (держави визнання та виконання арбітражного рішення), так і для Російської Федерації (держави, арбітраж на території якої ухвалив рішення).

Нью-Йоркська Конвенція зобов`язує державу, що її підписала, визнавати іноземні арбітражні рішення обов`язковими та виконувати їх. До визнання та виконання іноземних арбітражних рішень не повинні застосовуватися істотно більш обтяжливі умови, ніж ті, які існують для визнання і виконання «внутрішніх» рішень (стаття III).

У Нью-Йоркській Конвенції встановлені однакові для всіх держав-учасниць вичерпні, такі, що не підлягають розширеному тлумаченню, переліки: по-перше, документів, які сторона має надати органу «компетентної влади» у разі звернення з клопотанням про визнання і примусове виконання арбітражного рішення, і, по-друге, підстав, з яких компетентний суд може відмовити у визнанні і виконанні арбітражного рішення.

Визначення органу, до компетенції якого належить розгляд клопотання про визнання і виконання арбітражного рішення, а також процедура розгляду таких клопотань здійснюється відповідно до норм національного законодавства тієї держави, де запитується визнання і виконання рішення.

Відповідно до положень частини першої статі 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Форма, зміст заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, документи, що до неї додаються, визначені статтею 476 ЦПК України.

На рівні внутрішнього законодавства правило обов`язковості визнання та виконання арбітражного рішення при поданні до компетентного суду письмового клопотання (заяви) закріплено у частині першій статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном (стаття 1).

У відповідності до вимог частини першої статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Статтею V Нью-Йоркської Конвенції, статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана;

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу;

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Суд держави, в якій подане таке клопотання, зобов`язані здійснювати перевірку того, чи призведе до порушення публічного порядку України саме визнання і звернення до виконання цього арбітражного рішення.

Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.

Під час вирішення питання про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання суд має обмежену компетенцію (враховуючи те, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, правильності або неправильності сум, які міжнародний комерційний арбітраж визнав такими, що підлягають до стягнення, а лише встановлює наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених законом. Закон містить вичерпний перелік процесуальних форм судового контролю, будь-яке інше втручання судів у рішення міжнародного комерційного арбітражу є неприпустимим.

За змістом частини другої статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу, внесеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, спірні правовідносини виникли на підставі укладеного 05 травня 2014 року договору про постачання алюмінієвої продукції.

Обставини, встановлені рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави України, вказане рішення ухвалено виключно щодо боржника ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, а отже, виконання зазначеного рішення, яке поширює свою дію тільки на боржника, не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.

ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не віднесено до підприємств оборонно-промислового комплексу, внесеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, відповідно відсутні підстави для застосування положень частини другої статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Правовідносини між АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та компанією «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) у межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін, з яких не вбачається застосування норм права іноземної держави, які суперечать та вступають в колізію з нормами чинного законодавства України.

Відповідно до пункту (b) частини першої статті V Нью-Йоркської Конвенції у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем, де проситься визнання і приведення у виконання, докази того, що сторона, проти якої винесене рішення, не була належним чином повідомленою про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи з інших причин не могла надати свої пояснення.

Аналогічні положення містяться у пункті б) частини першої статті 478 ЦПК України, якими передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Відмовляючи у задоволенні заяви компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017, суд першої інстанцій виходив із того, що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не було належним чином повідомлене про призначення арбітра, арбітражний розгляд та не отримувало відповідні процесуальні документи (позовну заяву, повістки, рішення суду).

Колегія суддів Верховного Суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 9.2. договору від 05 травня 2014 року сторони погодили, що всі спори, протиріччя чи вимоги, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають оскарженню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відповідно до його Регламенту. До цього договору та усіх відносин, пов`язаних з ним, застосовується законодавство Російської Федерації.

Отже, і порядок повідомлення сторін визначений цим Регламентом.

Пунктом 3 § 16 Регламенту МКАС при ТПП РФ позовні заяви, пояснення за позовами, повістки, арбітражні рішення і постанови надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає реєстрацію спроби доставки відповідного відправлення.

У пунктах 1, з § 38 Регламенту МКАС при ТПП РФ передбачено, що після того, як склад арбітражу визнає, що всі обставини, пов`язані із спором, достатньо з`ясовані, він оголошує усне слухання справи закінченим і приступає до винесення рішення. Рішення ухвалюється в межах строків, встановлених відповідно до § 24 Регламенту.

Так, згідно із § 24, МКАС при ТПП РФ вживає заходів для того, щоб розгляд справи було завершено в строк не більше 180 днів з дня утворення складу арбітражу.

Зі змісту рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року убачається, що при вирішені питання про повідомлення відповідача про третейський розгляд колегія арбітрів керувалась статтями 3, 4, абз. 3 статті 25 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та пунктами 3, 5 § 10 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів, затверджених наказом ТПП РФ № 6 від 11 січня 2017 року.

У відповідності до вказаних вимог листом МКАС при ТПП РФ від 12 січня 2018 року № 1800-М-193/66 відповідачу направлялась копія позовної заяви та доданих до неї документів кур`єрською службою «DHL Express» (накладна ), а листом МКАС при ТПП РФ від 11 квітня 2018 року № 1800-М-193/1072 - повістка про слухання справи на 21 травня 2018 року (накладна ).Разом з тим, копії позовної заяви, повістки про слухання справи відповідачу не були вручені з причини відмови адресата у їх отриманні, що підтверджується повідомленнями кур`єрської служби «DHL Express» від 18 січня 2018 року та від 17 квітня 2018 року відповідно.

Про склад арбітрів сторони були повідомлені листом МКАС при ТПП РФ від 09 лютого 2018 року № 1800-М-193/418, зауважень та відводів щодо формування третейського суду сторони не заявляли.

Відповідно до пункту 5 § 10 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС повідомлення вважається отриманим у день, коли воно отримано стороною або коли воно повинно було бути отримано, якщо його відправили відповідно до попередніх пунктів цього параграфу, в тому числі, коли особа не з`явилася, щоб отримати повідомлення, відмовилася від його отримання або не знаходиться або не проживає за відповідною адресою.

Пункт 4 § 30 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС передбачає, що неявка сторони, яку належним чином сповіщено про час та місце слухання, не перешкоджає його проведенню та винесенню арбітражного рішення, крім випадків, якщо сторона, яка не з`явилась, не подала завчасно клопотання у письмовій формі про відкладення усного слухання справи з причини, визнаної третейським судом поважною.

Врахувавши викладені обставини, колегія арбітрів дійшла висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений МКАС при ТПП РФ про початок та проведення арбітражного розгляду і спір може бути розглянутий по суті за його відсутності.

У рішенні МКАС при ТПП РФ у справі № М-193/2017 зазначено дату його складення - 16 липня 2018 року та дату усного судового засідання, в якому з`ясовувалися всі обставини, пов`язані зі спором - 21 травня 2018 року, та після закінчення якого судом ухвалено рішення в межах строків, встановлених відповідно до § 24 Регламенту.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт належного повідомлення АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про арбітражний розгляд, тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо неналежного повідомлення боржника про призначення арбітра та арбітражний розгляд та наявність підстав для відмови у наданні дозволу на виконання запитуваного рішення, безпідставно посилаючись на порушення вимог Київської угоди щодо порядку направлення судових документів та повідомлення відповідача про арбітражний розгляд справи.

Подібні за змістом висновки у справах з аналогічними правовідносинами викладені у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі

№ 824/217/20, від 20 травня 2021 року у справі № 824/183/20, від 16 вересня 2021 року у справі № 824/55/21.

У відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) заборгованість з оплати поставленого товару у розмірі у розмірі 3 220 849, 96 дол. США, неустойку у розмірі 161 042,50 дол. США, а також 56 791 дол. США на відшкодування витрат компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.

В матеріалах справи міститься підтвердження набрання рішенням МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 законної сили.

Положеннями пунктів 4.1., 5.1.2, 9.1. договору від 05 травня 2014 року № RS-Zalk-2014/4 встановлено, що оплата товару та пені передбачена у доларах США.

Частина шоста статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Відповідна заява стягувача про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали у матеріалах справи відсутня.

Встановивши, що компанія «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) звернулася із заявою про визнання та надання дозволу на виконання остаточного рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року, ухваленого у справі № М-193/2017; у межах встановленого законом строку, заявником до заяви долучено документи відповідно до переліку, визначеного статтею 476 ЦПК України, на час звернення компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року, рішення ухвалено щодо боржника - АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, який не віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (постанова Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83), воно вступило в законну силу, є остаточним для сторін та підлягає виконанню, АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» належним чином повідомлено про арбітражний розгляд, договір, який містить арбітражне застереження недійсним не визнавався, рішення не порушує публічний порядок України та винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання.

Підстав, передбачених пунктом (b) частини першої статті V Нью-Йоркської Конвенції, пунктом б) частини першої статті 478 ЦПК України для відмови у наданні дозволу на виконання запитуваного рішення Верховним Судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 16 липня 2018 року, у справі № М-193/2017.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, встановивши наявність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення у справі.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу компанією «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) сплачено судовий збір у розмірі 1 135 грн, а також за подання апеляційної скарги сплачено 2 270 грн судового збору, тому понесені витрати необхідно стягнути із ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Керуючись статтями 24, 141, 351, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року скасувати.

Заяву компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року у справі № М-193/2017 за позовом компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості.

Видати виконавчий лист про стягнення з публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (код за , адреса місцезнаходження: 69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15) на користь компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) (унікальний ідентифікаційний номер підприємства: СНЕ-113.642.450, адреса місцезнаходження: Баарерштрассе, 22, 6300 м. Цуг, Швейцарія) заборгованості у розмірі 3 220 849,96 доларів США, суми неустойки у розмірі 161 042,50 доларів США, а також 56 791 доларів США на відшкодування витрат компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) по сплаті реєстраційного та арбітражного зборів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (код за , адреса місцезнаходження: 69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15) на користь компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) (унікальний ідентифікаційний номер підприємства: СНЕ-113.642.450, адреса місцезнаходження: Баарерштрассе, 22, 6300 м. Цуг, Швейцарія) судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара