У Х В А Л А

19 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бражник Дениса Сергійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Бражник Д.С. звернувся з заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування зазначивши, що 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, було видано виконавчий напис №90152 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» грошових коштів.

Вищезазначений виконавчий напис було направлено на примусове виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькій Оксані Олександрівні, яка 06.02.2021 року відкрив виконавче провадження №64309204, про що була винесена відповідна постанова.

Позивач бажає у порядку та строки визначені ЦПК України звернутися до суду із позовом про визнання виконавчого напису №90152 виданого 31.10.2020р. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем таким, що не підлягає виконанню; однак у зв`язку із вищевикладеними обставинами не може цього зробити через відсутність необхідних доказів та копії такого виконавчого напису.

На теперішній час по виконавчому провадженню №64309204 вчиняються дії примусового характеру, зокрема звернено стягнення на заробітну плату, за місцем роботи ОСОБА_1 - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль».

Заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №64309204, оскільки на теперішній час приватним виконавцем вживаються заходи примусового характеру щодо утримання суми боргу із заробітної плати і такі дії порушують права Позивача та можуть завдати істотної майнової шкоди.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду.

Пункт 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, передбачає забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи не уможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Таким чином, із змісту вищенаведеної статті вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу, що підлягає виконанню державною виконавчою службою, і як передбачено ст. 90 Закону України « Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження».

У ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що виконавець забезпечує зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні в т.ч. у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Повноваження на зупинення виконання виконавчих дій законом покладено виключно на державного виконавця.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом та обґрунтувати, що саме такий захід може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Враховуючи, що предметом позовних вимог буде визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, як обґрунтована. Оскільки невжиття даного виду забезпечення позову, на думку суду, може утруднити виконання можливого судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 - адвоката Бражник Дениса Сергійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 64309204, з примусового виконання виконавчого напису №90152, виданий 31.10.2020, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» грошових коштів заборгованість в розмірі 75788 грн. 23 коп., до набрання законної сили рішення суду в цивільній справі.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лусецькій Оксані Олександрівні для виконання та сторонам - для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 19.11.2021 року.

Суддя Н. М. Ваврушак