Номер провадження: 22-ц/813/8401/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Орловського Олега Володимировича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що 03.05.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано на підставі рішення Малиновського суду м. Одеси від 03.05.2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі. За вищезазначеним рішенням з Позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000 гривень щомісячно, починаючи з 05.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як наразі, у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 доньки ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5 та утриманням доньки ОСОБА_5 від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у позивача змінився і сімейний стан і матеріальний стан, а тому від просив зменшити розмір аліментів, які він сплачує за вказаним рішенням суду (а.с.1-3).

07 вересня 2020 року ухвалою Малиновського районного суд м. Одеси дану цивільну справу було передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 19).

06 квітня 2021 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено. Зменшено розмір аліментів, утримуваних зі ОСОБА_2 за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року по справі № 521/1997/18 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 7000 (семи тисяч) грн. до 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з набрання чинності рішенням суду, до досягнення ОСОБА_3 , повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 52-55).

06 травня 2021 року до Приморського районного суду м.Одеси надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Орловського Олега Володимировича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2021 року. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції взяв до уваги лише докази, надані стороною ОСОБА_2 та взагалі не врахував докази, надані ОСОБА_1 , зокрема, відомості щодо стабільного доходу ОСОБА_2 , який, як зазначає апелянт, багато років працює на морських суднах під іноземним прапором і в період судового розгляду справи перебував у рейсі. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що аліменти в розмірі 3000 грн є достатньою сумою на утримання дитини батьком, який, як наголошує апелянт, отримує заробітну плату щомісячно в розмірі 1500 доларів США. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2021 року та змінити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному розмірі (а.с.59-60).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргоюпредставника ОСОБА_1 - адвоката Орловського Олега Володимировича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

26 серпня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 зазначив, що дохід позивача вважається нерегулярним та мінливим. Крім того, представник позивача вказав, що в матеріалах справи міститься інформація про розмір доходу позивача, як в морі, так і на суші, за 2018 та 2019 року. Представник позивача зазначив, що через пандемію за останні два роки позивач фактично був у рейсі тільки 5,5 місяців, що фактично ускладнює виплату аліментів та утримання нової сім`ї. З огляду на це, представник позивача навів розрахунок, відповідно до якого середній дохід позивача становить 410 дол. США (що еквівалентно 11000 грн), з врахуванням того, що, на думку представника позивача, 1 місяць в рейсі змінюється на 3 місяці перебування на суші. Тому, представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що загальні умови стягнення аліментів з ОСОБА_2 змінилися внаслідок зміни сімейного стану позивача, в якого народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_4 , права якої на відповідний розвиток також забезпечені законом, а тому суд першої інстанції вважав позовні вимоги обґрунтованими (а.с. 55).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 по справі №521/1997/18. Також відповідно до даного рішення з ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з 05.02.2018 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14-16).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , було укладено шлюб, про що Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.07.2020 року складено відповідний актовий запис № 504 (свідоцтво про шлюб: серія НОМЕР_1 ). Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_8

Як вбачається зі свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилася донька - ОСОБА_10 , про що 11.08.2020 року складено відповідний актовий запис № 4025 (свідоцтво про народження: серія НОМЕР_2 )(а.с. 11).

Позивач в позовній заяві також вказував на те, що на його утриманні також перебуває донька його дружини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 2, 12).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 з 25.06.2020 року по 27.10.2020 року знаходилася на лікарняному (допологова та післяпологова відпустка на 126 календарних днів) (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з ОСОБА_5 , а також те, що на його утриманні також перебувають його дружина ОСОБА_5 та донька дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 2).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Такий правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у цивільній справі № 565/2071/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є моряком та працює на посаді другого помічника капітана. Базова ставка заробітної плати за місяць ОСОБА_2 на даній посаді за наступні періоди становила:

- з 13.01.2015 року по 12.08.2015 року - 1338 дол. США;

- з 20.11.2015 року по 28.07.2016 року - 1481 дол. США;

- з 23.10.2016 року по 15.11.2016 року - 1384 дол. США;

- з 28.04.2017 року по 25.10.2017 року - 1410 дол. США (а.с. 42);

- з 04.04.2018 року по 18.10.2018 року - 1506 дол. США;

- з 27.03.2019 року по 07.11.2019 року - 1506 дол. США;

- з 13.08.2020 року по 05.02.2021 року - 1506 дол. США (а.с. 44).

Тобто, з огляду на наявні в матеріалах справи відомості, за період працевлаштування матеріальний стан позивача покращився, оскільки заробітна плата ОСОБА_2 зросла.

Разом з тим, позивач, посилаючись на періодичність отримуваних ним доходів та зміну сімейного стану, вважає, що розмір сплачуваних ним аліментів необхідно зменшити, оскільки його матеріальний стан погіршився.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав нарезультати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи працездатний вік відповідача, стан його здоров`я, недоведеність позивачем факту погіршення його матеріального становища, а також те, що професія позивача свідчить про його високий кваліфікаційний рівень як моряка, відповідну фізичну та розумову підготовку, а також чималий досвід роботи на морських суднах, що в свою чергу вказує на відсутність перешкод для нього в подальшому працевлаштуватися на морських суднах на відповідних для нього посадах та отримувати відповідну заробітну плату, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, відмовляє у задоволенні позову, то на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Таким чином,оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Орловського Олега Володимировича - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2021 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

22.11.2021 року м. Одеса