Справа № 274/5642/21 Провадження № 2/0274/1684/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.21 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , представником якого є ОСОБА_4 ,
простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить:

- стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття;

- стягувати з ОСОБА_3 на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , її батько - ОСОБА_3 , участи у її утриманні не приймає.

ОСОБА_3 позов визнав.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 21.08.2020 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дитини - ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6, 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина - ОСОБА_5 , проживає разом з ОСОБА_1 , зазначена обставина ОСОБА_3 не заперечується.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття.

Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визнання ОСОБА_3 позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки вказує на те, що він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523).

Частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_3 до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , трьох років, але лише за умови, що ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини визнав, а відтак Суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки видів його заробітку (доходу) щомісячно, тобто у розмірі, якому вона просить.

Відповідно до частини першої статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи зазначене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення на її користь з ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою трьох років, починаючи від дня пред`явлення позову.

Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 у якості відшкодування витрат на правничу допомогу грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн.

ОСОБА_3 просить зменшити розмір судових витрат на правову допомогу до 1 000,00 грн.

Частинами першою - п`ятою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючи розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд враховує, що справа є типовою, а відтак має незначну складність, зважаючи на підстави та предмет позову, справа має середню значимість для ОСОБА_1 , адвокатом Нижник А.Ю. було складено позовну заяву, що, враховуючи типовість, а відтак - нескладність справи, не потребувало значної кількості часу та зусиль, адвокатом Нижник А.Ю. було складено та направлено два незначних за обсягом та складністю адвокатські запити, адвокат Нижник А.Ю. приймав участь в одному судовому засіданні, яке тривало близько п`ятнадцяти хвилин.

Приймаючи до уваги наведене, Суд вважає, що розмір цих витрат має становити 3 000,00 грн.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у якості відшкодування судових витрат з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 137, 138, 141, 258, 259, 263 - 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01.09.2021 р. і повноліття дитини.

3. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01.09.2021 р. і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 3 000,00 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

6. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 22.11.2021 р.