Справа № 591/4244/20
Провадження № 2/591/573/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання - Гонтаренка О.Б.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 14 липня 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 17 березня 2017 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні.

Позивачка зазначає, що відповідач з 30 травня 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Дитина відвідує навчальний заклад ТОВ «Капітель», щомісяця орієнтовно витрачається на перебування в закладі, харчування та відвідування занять з хореографії спільної дитини 4000,00 грн. Окрім цього, щомісяця, на харчування дитини, придбання їй необхідного одягу та дитячі розваги витрачається ще орієнтовно 10000,00 грн. Загальний орієнтовний розмір витрат на утримання дитини складає 14000 грн. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, має нерегулярний та мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, має у власності транспортний засіб марки АUDIA3, 2.0ТDi, державний номерний знак НОМЕР_1 , може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. щомісячно, що відповідатиме Ѕ від витрат на дитину щомісяця.

За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 7000 грн., до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 21 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв.

21 жовтня 2020 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 03 грудня 2020 року, 11 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою.

01 грудня 2020 року від представника відповідача адвоката Страшка Є.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Твердження позивачки про те, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується поданими ним доказами. З кінця травня 2020 року сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, та з цього часу мешкають у різних місцях, але неповнолітня донька ОСОБА_6 залишилася з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач неодноразово намагався надати грошові кошти позивачці на утримання дитини, але ОСОБА_1 від них відмовлялась та повертала назад. Лише в листопаді відповідачем на прохання позивачки перераховано на її картковий рахунок грошові кошти: 04 листопада 2020 року 2000,00 грн., 11 листопада 2020 року 71, 31 доларів США.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вказано, що вона є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід від здійснення від здійснення підприємницької діяльності. В той час відповідач офіційно не працевлаштований, проживає разом з батьком, має мінливий дохід та не має можливості сплачувати аліменти у пред`явленому позивачкою розмірі.

Позивачкою не обґрунтовані підстави та не надано достатньо доказів, на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі. ОСОБА_3 має нерегулярний мінливий дохід, офіційно не працевлаштований, його дохід на місяць становить приблизно 12000 грн., на підставі цього він може і погоджується на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 3000,00 грн. на місяць (а.с.41-42).

03 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 16 січня 2021 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з необхідністю виклику свідків, надання сторонами доказів щодо доходу.

В зазначене судове засідання з`явилися сторони та їх представники, свідки.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач та його представник визнали позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Вислухавши думку учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено, що з 17 березня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

Сторони по справі мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 12), довідкою про реєстрацію дитини (а.с. 13) та не заперечуються стороною відповідача.

За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час судового розгляду встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком, та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_3 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які перебувають на його утриманні відсутні.

За таких обставин суд враховує те, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 .

В той же час стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлених нею обставин про отримання відповідачем значного доходу, та такі доводи ґрунтуються на припущеннях. Наявність у власності транспортного засобу не дають можливості визначити розмір доходу відповідача.

На підтвердження заявлених позовних вимог за клопотанням позивачки допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вказували про понесення позивачкою витрат на дитину сторін. В той же час такі показання свідків не спростовують доводи відповідача щодо неможливості ним сплати аліментів у заявленому позивачкою розмірі в зв`язку з відсутністю офіційного стабільного доходу.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 14 липня 2020 року.

Виходячи з вищезазначеного та з урахуванням тієї обставини, що позивач звернулась з вимогами про визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд приймає до уваги необхідність врахування законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також визнані відповідачем та представником відповідача позовні вимоги в розмірі аліментів 3000 грн. 00 коп.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне визначити спосіб та розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 липня 2020 року.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 353 грн. 13 коп. (840 грн. 80 коп. х 42% : 100 = 353, 13 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 липня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 353 грн. 13 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення виготовлене 21 січня 2021 року.

Суддя А.П.Сидоренко