У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 312/297/21

провадження № 2/312/126/2021

13 жовтня 2021 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок адміністративних правопорушень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок адміністративних правопорушень, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 300000 грн.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог частини 4 статті 177 ЦПК України.

Положеннями частини 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного. Згідно частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, відтак судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18), де суд наголосив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно положень п.п.1) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 04 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 1 січня - 2270 грн. 00 коп.

За правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, при зверненні до суду з позовними вимогами, що мають майновий характер, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі не менше ніж 908 грн. 00 коп. та не більше ніж 11350 грн. 00 коп.

За змістом положень п. 3 ч. 3 ЦПК України позовна заяви повинна містити зокрема ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. Проте, позовна заява не містить відомостей про ціну позову.

Стаття 23 ЦК, передбачає, що, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, порушуючи вимоги норми п. 3 ч. 3 ЦПК України, яка передбачає що позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, позовна заява не містить розрахунок суми, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також відсутні міркування з яких виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 300000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Обгрутовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок грубої нецензурної лайки, образливих слів, які лунали на його адресу з боку відповідача, він переніс значний емоційний стрес, що призвело до негативних психосоматичних та психоемоційних змін, а саме: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість.

Проте, в порушення вимог п.5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не навів у позовній заяві якими доказами підтверджуються вказані негативні зміни, які відбулися у психоемоційному стані позивача, в наслідок вчинення відповідачем адміністративних правопорушень.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок адміністративних правопорушень залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно зазначити в позовній заяві та (або) додати до неї обґрунтований розрахунок суми розміру моральної шкоду, та зазначити міркування з яких виходив позивач, визначаючи її розмір; надати оформлений належним чином документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або зазначити в позовній заяві підстави звільнення позивача від сплати судового збору; вказати в позовній заяві, якими доказами підтверджуються негативні зміни, які відбулися у психоемоційному стані позивача, в наслідок вчинення відповідачем адміністративних правопорушень; зазначити в позовній заяві ціну позову.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун