ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9572/19

Головуючий у першій інстанції Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/251/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 липня 2020 року у справі за заявою Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікунів,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

дата та місце складання повного тексту рішення: 27 липня 2020 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року Новозаводська районна рада у м.Чернігові звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , встановлення над нею опіки та призначення над нею опікунами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що окремою ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 грудня 2019 року у справі № 751/1648/18 Новозаводську районну у місті Чернігові раду, як орган опіки та піклування, повідомлено про необхідність вжиття заходів, визначених ч.ч.1, 3 ст.296 ЦПК України, для захисту інтересів ОСОБА_2 .

У матеріалах справи №751/1648/18 міститься висновок судово-психіатричної експертизи №479 від 26 вересня 2019 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_2 спостерігаються клінічні ознаки судинної деменції (F01.8) і вона за своїм психічним станом у період з 12 грудня 2017 року по 13 березня 2018 року включно та на день проведення дослідження (26 вересня 2019 року) була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи досить тривалий проміжок часу, протягом якого у ОСОБА_2 спостерігаються клінічні ознаки судинної деменції, що свідчить про наявність у неї саме хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, орагн опіки та піклування з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , яка за станом здоров`я не може здійснювати свої права і виконувати обов`язки, вважає можливим визнати її недієздатною та встановити над нею опікунів.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 липня 2020 року заяву Новозаводської районної у м.Чернігові ради задоволено, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною; встановлено над ОСОБА_2 опіку; призначено опікунами над ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлено у 2 роки з дня набрання рішенням законної сили.

Суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки. Зважаючи, що орган опіки просив призначити опікунами над ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та враховуючи відсутність обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, щодо визнання їх опікунами, суд прийшов до висновку, що вимоги подання також обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його змінити, виключивши з нього положення щодо призначення ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишились докази, подані ОСОБА_1 , зокрема ухвала апеляційного суду згідно якої ОСОБА_2 наполягає на виселенні ОСОБА_3 з квартири; колективне звернення мешканців будинку, яким вони повідомляли, що ОСОБА_3 обмежує права ОСОБА_2 ; докази того, що ОСОБА_3 систематично вводить суд в оману щодо наявності родинних відносин з ОСОБА_2 , акти обстеження умов проживання ОСОБА_2 , з яких очевидним є, що ОСОБА_3 практично перетворив квартиру у хлів і що лише кімнату, в якій ОСОБА_1 доглядає ОСОБА_2 ; самовільно змінив сімейного лікаря, внаслідок чого ускладнилось звернення до лікаря; крім того, ОСОБА_3 , знаючи що ОСОБА_2 має тілесні ушкодження, ухилявся від доставлення її до лікарні; самовільно повісив на дверях кімнат замки, закрив балкон, що перешкоджає просушуванню білизни, яку пере ОСОБА_1 .

Особа, яка подає апеляційну скаргу зауважує, що суд ухилився від збирання доказів у справі, знаючи, що ОСОБА_2 самостійно їх зібрати явно не може.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що після ухвалення рішення сусідка ОСОБА_2 . ОСОБА_4 звернулась в редакцію газети «Весть» та дала пояснення журналісту, показала створені ОСОБА_3 нестерпні умови проживання ОСОБА_2 . Після чого ОСОБА_3 вимагав повернення ключів ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду і не може залишатися наодинці.

ОСОБА_1 наполягає, що лише в кімнаті де проживає ОСОБА_2 нею створений задовільний стан, а в інших кімнатах жахливі умови, які створені ОСОБА_3 , що раніше квартира була у задовільному стані. На підтвердження даної обставини нею отримано акт обстеження умов проживання від 02 вересня 2020 року.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Окремою ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11 грудня 2019 року у справі №751/1648/18 повідомлено Новозаводську районну у місті Чернігові раду, як орган опіки та піклування, про необхідність вжиття заходів визначених частинами 1, 3 статті 296 Цивільного процесуального кодексу України для захисту інтересів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

Окрема ухвала розглянута Виконавчим комітетом Новозаводської районної у м.Чернігові ради та рішенням від 23 грудня 2019 року №316 вирішено підготувати та подати до суду заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки (а.с.6).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №148 від 26 березня 2020 року, у ОСОБА_2 виявлені клінічні ознаки судинної деменції (F01.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). ОСОБА_2 у зв`язку з вищезазначеним (тобто хронічним і стійким) психічним розладом, позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.66-68).

Згідно копії довідки Чернігівської міської лікарні №1 від 17 грудня 2019 року №3742, ОСОБА_2 , 1934 року народження, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг, втратила здатність до самообслуговування, терміном безстроково (а.с.78).

Рішенням Новозаводської районної у м.Чернігові ради від 13 січня 2020 року №8 вирішено направити до Новозаводського районного суду м.Чернігова подання щодо призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 опікунами над ОСОБА_2 та направлено подання до суду (а.с.12-13, 45).

Вбачається також, що ОСОБА_3 27 грудня 2019 року звернувся до Новозаводської районної у м.Чернігові ради з заявою про призначення його опікуном над ОСОБА_2 (а.с.17).

З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 26 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 з 18 січня 1972 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею з 04 липня 2016 року зареєстрований ОСОБА_3 (а.с.18, 77).

ОСОБА_3 працює в АТ «Облтеплокомуненерго», займає посаду слюсаря з ремонту технологічних установок. Дохід ОСОБА_3 за період з серпня 2019 по січень 2020 включно становить 53 328 грн 67 коп. (а.с.76).

Вбачається, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.19, 75).

Відповідно до копій довідок Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні №2702 від 26 грудня 2019 року та Чернігівського обласного наркологічного диспансеру Чернігівської обласної ради №1629/843 від 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 під наглядом не перебуває (а.с.20, 21).

Згідно копії довідки Чернігівської міської лікарні №1 від 17 грудня 2019 року №1365, ОСОБА_3 може постійно надавати соціальні послуги та постійний сторонній догляд ОСОБА_2 , 1934 року народження,

З заявою про призначення її опікуном над ОСОБА_2 звернулась також ОСОБА_1 (а.с.25, 26).

З довідки ОЖБК №5648 від 27 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстрований та проживає її чоловік ОСОБА_5 (а.с.27).

З характеристики ОЖБК на ОСОБА_1 вбачається, що скарг від мешканців будинку на неї не надходило (а.с.28).

Відповідно до копій довідок Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні №2703 від 27 грудня 2019 року та Чернігівського обласного наркологічного диспансеру Чернігівської обласної ради №1631/845 від 27 грудня 2019 року, ОСОБА_1 під наглядом не перебуває (а.с.29, 30).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року складає 12000 грн (а.с.31, 32).

Крім того, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради та отримує компенсацію за надання соціальних послуг громадянці похилого віку, інваліду 2 групи, сума компенсації за період з липня 2019 по грудень 2019 включно становить 945 грн 80 коп. (а.с.36).

Матеріали справи містять згоду чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_5 на те, щоб його дружина була опікуном над ОСОБА_2 (а.с.39).

Крім того в матеріалах справи наявні: колективне звернення сусідів будинку АДРЕСА_3 , які просять встановити опікуном над ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 (а.с.55-57); довідка Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. від 20 лютого 2020 року про те, що ОСОБА_1 зверталась 28 грудня 2019 року до відділу поліції у відношенні до онука ОСОБА_2 , який залишив її саму за місцем мешкання та поїхав у село (а.с.58).

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому частинами 1-4 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст.300 ЦПК).

Відповідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч.1 ст.67 УЦК України.

Зі змісту ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦПК України вбачається, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

В матеріалах справи наявне подання Новозаводської районної у м.Чернігові ради від 16 січня 2020 року №01-22/25 в якому орган опіки та піклування повідомив суд, що вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком органу опіки та піклування та рішенням суду першої інстанції, що призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 опікунами над недієздатною ОСОБА_2 , буде відповідати інтересам недієздатної особи.

Також апеляційним судом встановлено, що опікуни не можуть дійти згоди щодо рівномірного розподілу обов`язків, пов`язаних з доглядом та наданням допомоги ОСОБА_2 . Однак, виникнення конфліктних ситуацій між ними не може порушувати права недієздатної й обмежувати її у можливості отримувати належний догляд з боку обох опікунів, а органом опіки та піклування при вирішенні питання щодо звернення до суду з цією заявою було взято до уваги всі обставини справи.

Доводи апеляційної скарги, що поза увагою суду залишились численні докази негативної поведінки ОСОБА_3 не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи та надав оцінку кожному доказу.

Доводи апеляційної скарги, що суд ухилився від збирання доказів не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки інтереси ОСОБА_2 захищаються Новозавосдкьою районною у м.Чернігові радою, і саме органом опіки збиралась необхідна інформація щодо кожного з можливих опікунів та надано подання про призначення опікунами саме ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що після ухвалення рішення сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернулась в редакцію газети «Весть» та дала пояснення журналісту, показала створені ОСОБА_3 нестерпні умови проживання ОСОБА_2 ґрунтуються лише на суб`єктивній думці сусідки, дані пояснення не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що лише в кімнаті де проживає ОСОБА_2 нею створений задовільний стан, а в інших кімнатах жахливі умови, які створені ОСОБА_3 та що раніше квартира була у задовільному стані, не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні ОСОБА_1 норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, то, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2021 року.

Головуючий: Судді: