ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/2135/20
Провадження № 22-ц/821/222/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: - Василенко Л. І.,

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О. В.,

секретаря: Попової М. В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буджерака Михайла Романовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, у складі судді Пироженко В. Д.,

в с т а н о в и в :

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Мотивація позову зводиться до порушення трудових прав позивачки, що полягають у її незаконному звільненні з посади провідного фахівця відділу з продажу електроенергії ТОВ «Черкасиерергозбут» відповідно до наказу від 04 лютого 2020 року № 39-п/тз та на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Роз`яснено заявнику право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повернуто ТОВ «Черкасиенергозбут» зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення коштів для звернення в загальному порядку.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленої позивачки в судове засідання, яка про причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність або відкладення розгляду справи не надала, тому дійшов до висновку про наявність підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення поданої нею позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з приведеною ухвалою суду в частині залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, її представником - адвокатом Буджераком М. Р., 19 грудня 2020 року подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушено питання про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, щодо наявності такої сукупності обставин, як належність повідомлення позивачки, повторність її неявки та неповідомлення суду безпосередньої причин такої неявки. Частина судових повісток направлених на поштову адресу позивачки повернута на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. При подачі позову ОСОБА_1 скеровувалася до суду заява про отримання судових повісток та повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлень, які, виходячи з матеріалів справи, їй жодного разу не направлялися.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду зазначено, про надходження клопотань від представника позивача Буджерака М. Р. про відкладення судового розгляду, однак за його поштовою адресою, вказаною в матеріалах справи повідомлення про розгляд приведеної справи також не направлялися.

Таким чином скаржник переконаний, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали суду, та наявність підстав для її скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Черкасиенергозбут» просив залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буджерака М. Р. без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що у скарзі не наведено аргументів щодо порушення судом першої інстанції норм права при постановленні оскаржуваної ухвали. Сам факт про часткове не отримання кореспонденції позивачкою та повернення листів за закінченням терміну їх зберігання, якими направлялися судові повістки, не може вважатися неналежним повідомленням, а є суб`єктивною поведінкою позивачки щодо отримання кореспонденції, яка надходила за її адресою. Крім того, позивачкою не повідомлялося суд про будь-яку зміну її адреси чи місця отримання кореспонденції, що свідчить про її незацікавленість та зволікання у розгляді справи, у визначені законодавством процесуальні строки.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення, в оскаржуваній частині, без дотримання норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Черкасиенергозбут» - адвоката Бодашко О. О., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 04 березня 2020 року, згідно до вхід. № 8554, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (а. с. 1-13).

Відповідно до долученої до позовної заяви заявки про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, ОСОБА_1 просила надсилати судові повістки, повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення на її мобільний номер телефону, зазначивши його (а. с. 13).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Справу призначено до розгляду на 06 квітня 2020 року о 09:00 год. В порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 15).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала судову повістку, про розгляд справи призначеної на 06 квітня 2020 року (а. с. 19).

На аркушах справи 23-24 міститься клопотання представника ТОВ «Черкасиенергозбут» датоване 06.04.2020 про відкладення розгляду справи з метою убезпечення учасників процесу, працівників апарату суду, суддів від розповсюдження короновірусної інфекції.

08 квітня 2020 року ТОВ «Черкасиенергозбут» подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 4 136 грн 40 коп. (а. с. 25-56).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала судову повістку, про розгляд справи призначеної на 05 травня 2020 року (а. с. 88).

Водночас, на аркуші справи 89 міститься повторне клопотання представника ТОВ «Черкасиенергозбут» датоване 05.05.2020 про відкладення розгляду справи аналогічного змісту, а саме з метою убезпечення учасників процесу, працівників апарату суду, суддів від розповсюдження короновірусної інфекції.

27 травня 2020 року представником позивача - адвокатом Буджераком М. Р., що діє згідно ордеру Серія ЧК № 155731 від 27 травня 2020 року, подано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 28 травня 2020 року у зв`язку з зайнятістю пов`язаною з його участю у судовому засіданні в іншій справі. (а. с. 93- 95).

Поштові конверти про направлення ОСОБА_1 судових повісток про виклик її в судові засідання на: 28 травня 2020 року (а. с. 101), 11 червня 2020 року (а. с. 102), 08 липня 2020 року (а. с. 110), 29 липня 2020 року (а. с. 112), 17 серпня 2020 року(а. с. 120) у приведеній справі, повернулися адресату з відміткою причини повернення - «за закінченням встановленого строку їх зберігання».

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , будучи належно повідомленою, в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, звертаючись до суду за захистом власних порушених трудових прав, на ряду з поштовою адресою для листування, вказала реквізити електронної пошти та згідно поданої нею заявки просила надсилати судові повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень на вказаний нею особистий номер мобільного телефону.

Частиною 13 ст. 128 ЦПК України, яка регламентує судові повістки, визначено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до змісту ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2020 року розгляд приведеної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

За наявності клопотань відповідача та неявки належно повідомленої позивачки, розгляд справи відкладено з 06 квітня 2020 року на 05 травня 2020 року та з 05 травня 2020 року на 28 травня 2020 року.

Підставою відкладення розгляду справи призначеної на 28 травня 2020 року послугувало клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Буджерака М. Р., мотивоване його зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Поштові конверти про направлення ОСОБА_1 судових повісток про виклик її в судові засідання на: 28 травня 2020 року, 11 червня 2020 року, 08 липня 2020 року, 29 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року у приведеній справі, повернулися на адресату суду з відміткою причини повернення - «за закінченням встановленого строку їх зберігання».

Водночас, матеріали справи не містять даних про реалізацію судом можливостей повідомлення про розгляд справи позивачки, позов якої залишено без розгляду фактично з підстав її неявки, шляхом направлення SMS повідомлень на номер мобільного телефону, згідно заявки про направлення судових повісток або повідомленням в будь-який іншим способом через інші засоби зв`язку які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відсутні в матеріалах справи і відомості, щодо належного повідомлення представника позивача - адвоката Буджерака М. Р. про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду» (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц)».

Таким чином факт повернення конвертів направлених судом на адресу позивачки про виклик її в судові засідання на відповідні дати не дозволяє дійти висновку про її належне інформування про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів також звертає увагу, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року не містить посилання на обов`язкову присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні з посиланням на правові норми регламентовані, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Таким чином викладені обставини свідчать про відсутність підстав у суду першої інстанції для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та повернення позову ОСОБА_1 , оскільки вказана процесуальна дія буде суперечити завданню цивільного судочинства та не відповідатиме Конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року в частині повернення зустрічної позовної заяви, предметом апеляційного розгляду не була, Черкаський апеляційний суд доходить висновку, що вона підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Буджерака Михайла Романовича, задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року в частині залишення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу без розгляду, скасувати.

Матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в скасованій частині.

В іншій частині ухвала суду не переглядалася.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов

О. В. Карпенко