КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 363/1652/20

провадження №22-ц/824/1476/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року /суддя Баличева М.Б./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до ОСОБА_3 з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі, в якому просила змінити (збільшити) розмір аліментів на утримання дитини та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень на дитини щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 98-101/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати позовні вимоги задовольнити у повному обсязі

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідач свідомо створює умови для сплати аліментів на утримання сина у мінімальному розмірі з метою унеможливити надання будь-яких коштів позивачці, адже за даними лише з офіційних державних реєстрів, після розірвання шлюбу з позивачкою у 2014 році, відповідач став з постійною періодичністю набувати у власність рухоме те нерухоме дороговартісне майно, що свідчить про його стабільний постійний неофіційний дохід, який суттєво відрізняється від мізерної суми аліментів, яку він сплачує на утримання сина. Судом першої інстанції не враховано, що відповідач 15.05.2017 року набув у власність за договором купівлі-продажу земельну ділянку з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, площею 0,12 га, яка розташована на території Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, 22.12.2018 року набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82.2 кв.м. та 08.10.2019 року було придбано та зареєстровано за ним на праві власності автомобіль марки RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , фургон малотоннажний-В, 2012 року випуску. Також судом не враховано, що сплата аліментів у розмірі відсотку частки доходу має здійснюватися з усіх видів доходу, однак відповідач чомусь виключно самостійно визначає та сплачує лише мінімальну суму аліментів. Відсутність іншої матеріальної допомоги від відповідача по справі та сплата щомісячно лише 1 100 - 1 200 гривень аліментів на утримання дитини, не дозволяє позивачці у повній мірі забезпечити оптимальні умови проживання, виховання та додаткового розвитку здібностей сина. Таким чином, за сукупності наявних доказів на підтвердження витрат відповідача, його посилання на ту обставину, що він отримує лише мінімальну заробітну плату свідчать лише про те, що останній ухиляється від сплати податків та умисно відображає свій офіційний дохід у мінімальному розмірі, з метою мінімізувати виплати аліментів позивачці, в той час як його реальні витрати свідчать про те, що він має достатній дохід. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що 48 653 гривні річного заробітку абсолютно не вистачить для утримання власної сім`ї, придбання автомобіля, його заправки, страхування та обслуговування, придбання земельної ділянки, дороговартісної квартири, поїздок на відпочинок за кордон та ще й повернення позики за розпискою. При цьому, відповідач та його сім`я має ще харчуватися, одягатися, сплачувати комунальні платежі за придбану квартиру та здійснювати достатню кількість інших витрат, в тому числі й під час відпочинку. Додатково наголошував, що відповідач є керівником та засновником ТОВ «ОМСТРОНГ» зі статутним капіталом у 100 000 (сто тисяч) гривень, а приймаючи участь у справі, скористався послугами адвоката, що також має наслідком оплату.

Відповідач звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що на спростування обставин щодо вартості квартири, ним надано суду додаток № 1 до договору про спільну дольову (пайову) участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку від 10 червня 2016 року, де зазначена сума платежу - 985 400 гривень, зі строком оплати до 10 червня 2016 року, що складало 39 416 доларів США за офіційним курсом НБУ, які були отримані ним у борг 01 червня 2016 року на десять років. Земельна ділянка, придбана ним 15 травня 2017 року за 78 500 гривень, за власні заощадження за два роки. Вказував, що після розірвання шлюбу він приймав та продовжує приймати безпосередню участь у вихованні та утриманні сина. Наголошував, що працює у фізичної особи підприємця « ОСОБА_5 » на посаді рибалки прибережного лову та отримує заробітну плату у розмірі 4 723 гривні, інших доходів у не має. Вказував, що майно було придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, якій належить 1/2 цього майна. Позивачка звертаючись до суду з позовом про збільшення аліментів до 6000 гривень, не надала жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у ст. 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Натомість, змінився його сімейний стан, 22 вересня 2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька - ОСОБА_7 , а отже, відповідач не може сплачувати аліменти більше своєї заробітної плати, а свою сім`ю з малолітньою донькою залишити без засобів існування.

Також у відзиві висловлено клопотання адвоката Киниці О.В. про розгляд справи у судовому засіданні, за її участі, яке колегія відхиляє, з огляду на те, що питання вже вирішувалось при відкритті провадження, та те, що позиція відповідача у повній мірі висловлена у відзиві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з прийняттям рішення про часткову задоволенні позовних вимог та встановлення аліментів у розмірі 4000 грн, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 04 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

23 квітня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судовий наказ набрав законної сили 10.06.2019 року та був виданий стягувачу ОСОБА_1 11.06.2019 року.

22 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 народилась донька - ОСОБА_7 , в свідоцтві про народження дитини, відповідач записаний її батьком.

З довідки ФОП ОСОБА_5 від 03.07.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді рибалки прибережного лову та заробітна плата за 12 місяців відповідача склала 48 653 грн., що у місячному розмірі дорівнює 4 723 грн.

З письмової розписки від 01.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 взяв у позику у ОСОБА_10 грошову суму в розмірі 980 000 грн. готівкою та за цією розпискою ОСОБА_3 зобов`язався повернути суму позики в строк до 31.06.2026 року.

З довідки Головного сервісного центру МВС від 19.02.2020 року № 31/159аз вбачається, що 08.10.2019 року за ОСОБА_3 було зареєстровано транспортний засіб RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 29.04.2020 року вбачається, що з 22.12.2018 року ОСОБА_3 є власником квартири загальною площею 82,2 кв.м., житловою 34,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та з 15.05.2017 року є власником земельної ділянки кадастровий номер :21:138:0086, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Толкунська сільська рада.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст.192 СК України яка встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, це: 1) зміна матеріального стану платника аліментів або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров`я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надала суду правових доказів на підтвердження обставин для зміни розміру аліментів.

Так, за правилами ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений судом за умови достатності заробітку платника аліментів. Матеріалами справи позивачем жодним чином не доведено достатність заробітку відповідача для сплати вказаного розміру аліментів.

Встановивши, що сума доходу за 12 місяців (2019) відповідача склала 48 653 грн., що у місячному розмірі дорівнює 4 723 грн. та з копій квитанцій долучених сторонами по справі вбачається, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпечені сина, а саме: сплачує аліменти на його утримання, водночас, матеріальний стан відповідача з дня видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів не змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено судовим наказом, доказів про погіршення майнового стану позивача суду не надано, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню та зміну способу їх стягнення, колегія суддів апеляційного суду, врахувавши всі обставини справи, вважає за необхідне та достатнє стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 4 0000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, з огляду на таке.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

Водночас, оцінюючи довідку про заробітну плату відповідача та неможливість останнього сплачувати збільшений розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував витрат, які поніс відповідач як на придбання нерухомості, оскільки за позикою також необхідно виплачувати кошти, автомобіля, наявності створеної сім`ї.

Таким чином, за сукупності наявних доказів на підтвердження витрат відповідача, його посилання на ту обставину, що він отримує лише мінімальну заробітну плату свідчать лише про те, що останній відображає свій офіційний дохід у мінімальному розмірі, в той час як його реальні витрати свідчать про те, що він має достатній дохід.

Щодо утримання 11-ти річного сина, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що сума аліментів у 1 100 грн не є достатньою та необхідною для гармонійного розвитку дитини шкільного віку.

Частина 3 ст. 182 СК України чітко вказує, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, на що суд першої інстанції уваги не звернув, обмежившись лише отриманою заробітною платою відповідача, не врахувавши також тягаря утримання наявного у нього майна.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Вимоги позову та апеляційної скарги задоволено на 66,6 %, з урахуванням звільнення від сплати аліментів позивача при зверненні до суду, судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Мінімальний розмір судового збору становив на момент звернення 840, 80 та 1261, 20 грн. Оскільки вимоги задоволено частково, стягненню підлягає 563, 33 грн та 845 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі, - задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Вишгородського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. у справі №363/1189/19, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі 4 000 /чотири тисячі гривень/ на дитину щомісячно, починаючи стягнення з 18 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежів за один місяць.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_3 / на користь держави 563, 33 /п`ятсот шістдесят три гривні тридцять три копійки/ грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_3 / на користь держави 845 /вісімсот сорок п`ять гривень/ грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: