Справа № 2-3101/11
Провадження № 6/761/2066/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 р. на адресу суду надійшла заява АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-3101/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 03.10.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3101/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено. Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику стягувача ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», було видано виконавчий лист. Разом з тим, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа був втрачений під час листування органу ДВС зі стягувачем, у зв`язку з чим пропущено строк для пред`явлення його до виконання, представник заявника вважає, що даний строк пропущений з об`єктивних причин, а тому просить суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строки для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3101/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1503244,58 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 21.11.2012 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03.10.2011 р. залишено без змін.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», 18.04.2013 р. було видано виконавчий лист, що підтверджується письмовою розпискою.

З метою примусового виконання виконавчий лист був направлений разом із заявою про відкриття виконавчого провадження до ВДВС Солом`янського РУЮ у м.Києві, на підставі якого 18.06.2015 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47896680, що підтверджується копією відповідної постанови.

Згідно з відомостями із АСВП, представником АТ «Універсал Банк» з`ясовано, що державним виконавцем 18.09.2017 р. було винесено постанову про повернення вказаного виконавчого листа стягувачу.

Як вбачається з довідки, складеної державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 був втрачений під час пересилання засобами поштового зв`язку.

Згідно з актом, складеним працівниками АТ «Універсал Банк», за результатами перевірки, яка включає перевірку поштової кореспонденції, перевірку судових справ та перевірку архівних судових справ, оригіналу виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 не виявлено.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що вказаний строк був пропущений з об`єктивних причин, зокрема через те, що постанова державного виконавця та виконавчий лист на адресу стягувача не надходили, а тому стягувач був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання в межах вказаного строку з врахуванням його переривання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник стягувача отримавши виконавчий лист 18.04.2013 р., пред`являв його до примусового виконання, однак в останній раз відкрите 18.06.2015 р. на його підставі виконавче провадження № 47896680 державним виконавцем було завершено 18.09.2017 р., а виконавчий лист повернуто стягувачу, що підтверджується копією відповідної постанови.

Разом з тим, враховуючи, що постанова про повернення виконавчого документа була винесена державним виконавцем ще 18.09.2017 р., при цьому представником стягувача, який зобов`язаний сумлінно користуватися своїми правами, з метою з`ясування стану виконавчого провадження на адресу органу ДВС направлено відповідний запит тільки у кінці 2019 року, тобто після спливу більш ніж двох років з дати винесення цієї постанови та більш ніж чотирьох років з дати відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що за таких обставин представником заявника не обґрунтовано обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, приймаючи до уваги, що після першого звернення до органу ДВС, наступний запит представником стягувача був направлений через тривалий проміжок часу, а саме у 2021 році, водночас останній з метою оперативного з`ясування інформації про стан виконавчого провадження не скористався у розумний інтервал часу передбаченим законом правом на ознайомитись з його матеріалами та інформаційною базою «Автоматизована система виконавчого провадження», при цьому обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали не встановлено, суд вважає, що така поведінка представника стягувача свідчить про свідоме незабезпечення належного контролю за вказаним виконавчим провадженням.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку, а тому відмовляє у задоволенні заяви в даній частині вимог.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для видачі його дубліката, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Разом з тим, згідно з ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

27.10.2021 р. заінтересованою особою ОСОБА_2 через канцелярію суду подано клопотання про розподіл судових витрат, у якому останній зазначив, що під час розгляду даної заяви ним понесені витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з підготовкою заперечень в сумі 2930,00 грн., які на його думку у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із заявника.

Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, а також факту її оплати, заінтересованою особою подано до суду договір про надання юридичних послуг № 16 від 16.09.2021 р., акт надання послуг від 13.10.2021 р. та квитанції від 13.10.2021 р.

Разом з тим, суд зазначає, що не зважаючи на суму судових витрат, яка вказана у розрахунках та акті надання послуг, заінтересованою особою ОСОБА_2 у своєму клопотанні визначено суму судових витрат, яка підлягає до стягнення - 2930,00 грн.

Враховуючи, що АТ «Універсал Банк» відмовлено в задоволенні поданої заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому під час її розгляду заінтересованою особою понесені судові витрати, суд, розглянувши клопотання в межах заявлених у ньому вимог, вважає за необхідне стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2930,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 259-261, 353-355, 433, Перехідними положеннями ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Універсал Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2930 (дві тисячі дев`ятсот тридцять) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: