ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/415/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О.,

секретар судового засідання Кирик К. С.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг»,

представник позивача - Грекова Л. В.,

відповідачі - 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 ,

представник відповідача 1 - ОСОБА_3 ,

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

вимоги позивача - про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві заяви та клопотання учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 р. публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі по тексту - ПАТ «Фідобанк», банк, первісний позивач) звернулося до судуз позовом до ОСОБА_1 , (далі також - відповідач 1) та ОСОБА_4 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач 2) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.10.2015, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , шляхом скасування рішень про державну реєстрацію за відповідачами права власності на нежитлове приміщення - групу приміщень № 1, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі також - спірне нежитлове приміщення).

Ухвалою від 05.01.2021 позовну заяву було залишено без руху з підстав подання її без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України.

22.03.2021 на виконання вимог вищевказаної ухвали від банку надійшов документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі.

07.04.2021 від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» (далі також - ТОВ Фінансова компанія «Капітал Джірінг», позивач) надійшла заява про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача.

Ухвалою від 13.05.2021 замінено первісного позивача ПАТ «Фідобанк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг», відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 28.09.2021.

26.07.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення групи приміщень № 1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 295,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, що належать в рівних частках ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо вказаних нежитлових приміщень.

Заява мотивована тим, що вже після відкриття провадження у справі та залучення до участі у ній ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» відповідачами було укладено низку договорів, спрямованих на відчуження спірного майна на користь третіх осіб, у зв`язку з чим існують реальні ризики подальшого відчуження майна з метою унеможливлення виконання рішення суду.

Цієї ж дати (26.07.2021) від позивача надійшла заява про зміну предмета позову та залучення до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що обраний банком спосіб захисту порушеного права не є ефективним, позивач просить:

?застосувати наслідки нікчемності договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.10.2015 шляхом визнання недійсними правовстановлюючих документів, а саме: договору про поділ спільного майна подружжя від 20.02.2018; двох договорів дарування Ѕ частини спірного нежитлового приміщеннявід 14.07.2021;

?витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» спірне нежитлове приміщення.

Цієї ж дати (26.07.2021) від позивача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи з метою встановлення ринкової вартості спірного нежитлового приміщення.

12.08.2021 від представника відповідача 1 надійшла заява про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр оцінки власності «Парето» (далі також - ТОВ «Центр оцінки власності «Парето»), яка мотивована тим, що рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки.

16.08.2021 від представника відповідача 1 надійшли заперечення на заяву позивача про зміну предмета позову і залучення до участі у справі співвідповідачів та на клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

За міркуванням представника відповідача подання позивачем даних заяв є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами з огляду на те, що змінені позовні вимоги ґрунтуються на інших підставах, що свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову. Окрім того на розгляді Дарницького районного суду м. Києва вже перебувала судова справа № 755/19313/17 за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відповідає ознакам нікчемності, та визнання його недійсним, предметом розгляду у якій було майно та правочин, які є предметом розгляду у даній справі. Позов у справі № 755/19313/17 було залишено без розгляду після майже 14 місяців його судового розгляду, а з ПАТ «Фідобанк» на користь ОСОБА_1 стягнуті витрати на правничу допомогу в розмірі 68 786,54 грн.

Заперечуючи проти задоволення клопотання про призначення експертизи, представник відповідача послалась на те, що позивачем на обґрунтування вимог позову надано звіт суб`єкта оціночної діяльності, яким позивач обґрунтовує свої доводи про нікчемність оспорюваного правочину, а з`ясування реальної ринкової вартості спірного майна взагалі не має ніякого відношення до предмету та підстав позову у даній справі. Окрім того позивач втратив право на подання клопотання, яке мало бути подане разом з позовною заявою, а зміна предмета позову не є підставою для призначення експертизи.

18.08.2021 від представника відповідача 1 надійшов відзив на позов.

24.09.2021 від позивача надійшла відповідь на позов.

В підготовчому засіданні 28.09.2021представник позивача ОСОБА_7 просила прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову та залучення до участі у справі співвідповідачів, підтримала заяву про забезпечення позову та клопотання про призначення судової експертизи, відповідачі та представник відповідача 1 заперечували проти прийняття заяви про зміну предмета позову та вважали необґрунтованими заяву про забезпечення позову та клопотання про призначення експертизи.

Щодо прийняття судом до розгляду заяв по суті справи учасники справи не заперечували.

Заслухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Аналіз загальних положень цивільного процесуального закону дає підстави для висновку, що підставу позову позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, а предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Отже зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

За змістом частини третьої статті 49 ЦПК України позивач може змінити або підставу або предмет позову, одночасна зміна підстав і предмету позову не допускається.

Верховний Суд у низці своїх рішень наголосив, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України з одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Судом установлено, що первісний позивач (ПАТ «Фідобанк») звернувся до суду з вимогами про застосування наслідків недійсності нікчемного шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав обґрунтовуючи свої вимоги тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого право власності на спірне нежитлове приміщення перейшло від банку до ОСОБА_1 , був укладений за ціною, що більше ніж на 20% нижча від звичайних, у зв`язку з чим даний договір є нікчемним з підстав, визначених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У заяві про зміну предмету позову позивач посилається на ті ж обставини - продаж нерухомого майна за заниженою ціною, що зумовлює нікчемність договору, проте просить захистити порушене право в інший спосіб - шляхом визнання недійсними правовстановлюючих документів та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зважаючи на викладене, є необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що змінені позовні вимоги ґрунтуються на інших підставах.

Що стосується залучення позивачем до участі у справі нових відповідачів, то суд зауважує, що залучення до участі у справі співвідповідача є безумовним правом позивача, яке він може реалізувати до закінчення підготовчого провадження (частина 1 статті 51 ЦПК України), а відтак таке залучення не свідчить про одночасну зміну підстав і предмету позову.

Водночас при вирішенні питання про прийняття заяви про зміну предмета позову, суд виходить з того, що така заява має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, викладеним у статті 175 ЦПК України, зокрема, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Вивченням заяви про зміну предмета позову установлено, що її подано без додержання вищенаведених вимог цивільного процесуального закону.

Так, відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Можливі способи захисту прав та інтересів визначені частиною 2 цієї норми, а частиною 3 передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Договір за своєю юридичною природою є правочином (статті 202 ЦК України), який може бути визнаний судом недійсним з підстав, визначених законом, проте ні статтею 16 ЦК України, ні будь-яким іншим законом, не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання недійсним правовстановлюючого документа, а відтак вимоги про визнання недійсними договорів як правовстановлюючих документів не відповідають передбаченим законом способам захисту прав або інтересів.

Окрім того, за імперативним приписом частини 3 статті 176 цього Кодексу у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до пункту 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 3 статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За нормою пункту 2 частини 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, а відтак вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є вимогою майнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру, а до заяви про зміну предмета позову додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 6 000 грн.

На обґрунтування вимог позову позивачем надано висновок про оцінку спірного нежитлового приміщення, відповідно до якого його ринкова вартість становить 7 449 475 грн., що і є ціною позову про витребування майна.

За таких обставин до заяви про зміну предмета позову мав бути доданийдокумент, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 111 742,13 грн.

Зважаючи на викладене та ураховуючи, що цивільний процесуальний закон не передбачає можливості залишення без руху заяви, поданої в порядку частини 3 статті 49 ЦПК України, підстави для прийняття заяви позивача про зміну предмета позову та залучення співвідповідачів відсутні.

Вирішуючи вимоги заяви про забезпечення позову, суд керується нормою статті 149 ЦПК України, якою передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на те, що предметом судового розгляду є вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, які вже вичерпали свою дію, оскільки право власності на спірне нежитлове приміщення перейшло до інших осіб, та ураховуючи прийняте даною ухвалою рішення про відмову у залученні даних осіб до участі у справі та у прийнятті заяви про зміну предмета позову, суд дійшов висновку, що між заявленими способами забезпечення позову і позовними вимогами відсутній прямий зв`язок.

Наведене означає, що арешт нерухомого майна та заборона вчинення щодо нього реєстраційних дій не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими у цій справі вимогами, а відтакнезастосування таких заходів забезпечення позову не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову про скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Вимоги клопотання про призначення експертизи ґрунтуються на положеннях статті 103 ЦПК України, якою передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження вартості спірного нежитлового приміщення позивачем надано складений оцінювачем висновок (Звіт про оцінку), яким і обґрунтовуються вимоги позову. На спростування даного Висновку відповідачем 1 надано рецензію та свій висновок про вартість нежитлового приміщення.

За своєю юридичною природою звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», Методики оцінки майна та інших нормативних актів в галузі оціночної діяльності, є документом, який прирівнюється до висновку експертизи, та має бути оцінений судом на предмет його належності, допустимості і достовірності, а сукупності з іншими доказами - достатності і взаємного зв`язку.

Клопотання позивача про призначення експертизи не містить жодних обґрунтувань неможливості встановлення вартості спірного нежитлового приміщення на підставі оцінки наданих сторонами звітів про оцінку, зокрема, звіту, поданого самим позивачем, а відтак не доведено наявність підстав для призначення у справі судової експертизи.

Більше того, є обґрунтованими доводи представника відповідача про те, що клопотання про призначення експертизи подано з пропущенням строку, встановленого частиною 2 статті 83 ЦПК України, та без належного обґрунтування неможливості його подання разом з поданням позовної заяви.

За змістом положень статті 53 ЦПК України суд залучає до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

За обставинами справи установлено, що проведення процедури з оцінки майна було обов`язковою умовою укладення договору купівлі-продажу, який позивач вважає нікчемним.

Оцінка спірного нежитлового приміщення була проведена ТОВ «Центр оцінки власності «Парето».

Згідно статті 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами.

Відповідно до статті 20 цього Закону сертифікат оцінювача може бути анульовано за наявності порушень вимог законодавства з оцінки майна.

Отже з огляду на підстави даного позову суд визнає обґрунтованими доводи заяви представника відповідача 2 про наявність правових підстав для залучення до участі у справі ТОВ «Центр оцінки власності «Парето» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Оскільки залучення третьої особи є перешкодою для завершення підготовчого провадження, підготовче засідання у даній справі слід відкласти.

Керуючись статтями 49, 51, 53, 83, 149, 150, 153, 197, 198, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову та залучення співвідповідачів.

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

Залучити до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Центр оцінки власності «Парето» (код юридичної особи: 38138307, місцезнаходження: м. Київ, вул. І. Лепсе, буд. 47/15, прим. 36) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Встановити третій особі товариству з обмеженою відповідальністю «Центр оцінки власності «Парето» двадцятиденний строк з дати одержання копії цієї ухвали для надання пояснень щодо позову та щодо відзиву.

Прийняти до розгляду відзив на позов, поданий відповідачем ОСОБА_1 , та відповідь на відзив, подану позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг».

У цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю «Центр оцінки власності «Парето», про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав відкласти підготовче засідання на 29 листопада 2021 р. о 10-00 год. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А каб. 124.

Ухвала в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В решті вирішених питань ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Повна ухвала складена 19.11.2021.