Номер провадження: 22-ц/813/6905/21
Номер справи місцевого суду: 509/1268/18
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Чирки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Істамової Ірини Володимирівни на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить суд скасувати виконавчий напис від 234.05.2017 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований в реєстрі № 4541, яким запропоновано стягнення грошових коштів в сумі 70378 (сімдесят тисяч триста сімдесят вісім) гривень 55 копійок з ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 28.09.2011 року. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як не є рішенням суду, тому, виходячи з положень Конституції України, які є нормами прямої дії, відповідач не мав права звертатися до третьої особи, а остання не мала права вчиняти виконавчий напис (а.с. 1-13).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий - суддя Бочаров А.І.) віл 01 грудня 2020 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4541 від 23.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 у сумі 70 378 грн., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 818 грн. 51 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 7 263 грн. 72 коп., пеня 34 446, 32 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00грн., - 850, 00 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,20 грн. (одну тисячу п`ятдесят сім гривень 20 коп.), та 352,40 грн. за подачу клопотання про витребування доказів (а.с 145-148).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі адвоката - Істамової Ірини Володимирівни звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.12.2020 року незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріально права. Апелянт зазначає, що судом невірно встановлено факт не отримання позивачем кредиту, оскільки ОСОБА_1 було отримано кредитну картку, відповідно до N об/н від 28.09.2011 року, відповідні докази було надано до суду першої інстанції. Крім того, позивачем у встановленому законом порядку не було спростовано належними і допустимими доказами той факт, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надано доказів часткового чи повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим вважає, що суд порушив порядок встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи. Також апелянт звертався до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження (а.с.154-163).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Істамової Ірини Володимирівни (а.с. 166-168), ухвалою від 22.04.2021 року справу призначено до розгляду на 07.10.2021 року (а.с. 172).

В судове засідання з`явився позивач - ОСОБА_1 не з`явився, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надіслала на адресу суд заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Апелянт в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4541 за кредитним договором б/н від 28.09.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», яким було звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» невиплачених у строк грошових котів станом на 23.05.2017 року у розмірі 70378 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії виконавчого напису та документів (кредитний договір, засвідчена виписка з особового рахунку боржника, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, установчі документи та довіреність представника ПАТ КБ «ПриватБанк») на підставі яких було вчинено відповідних виконавчий напис, витребуванні ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.02.2019 року (а.с.84-102).

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року була залишена без змін зазначена постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вищесказане, оригінал кредитного договору б/н від 28.09.2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не може бути документом за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, оскільки він немає нотаріального посвідчення. З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем не було надано до суду жодних інших нотаріально посвідчених документів, за якими можливе здійснення стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису.

За ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували висновків суду першої інстанції, апеляційний суд, на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Істамової Ірини Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

22.11.2021 року м. Одеса