Справа № 680/419/20
№2/680/24/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Бевзи Ю.П.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони вчинення дій,-

установив:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про заборону розміщення тимчасових споруд (торгових павільйонів) згідно із паспортами прив`язки тимчасової споруди, виданих 21 та 29 січня 2020 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоушицької державної адміністрації Хмельницької області.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником частини приміщення комплексу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . При облаштуванні входу до свого приміщення з боку вул.Української, де розміщений магазин, нею, за власні кошти, було проведено роботи з благоустрою території згідно із отриманим планом благоустрою. В подальшому проводились роботи з поліпшення і добудови належної позивачці частини приміщення, за результатами якої їй було видано свідоцтво про право власності на частину приміщення, але вже за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору оренди від 08 жовтня 2018 року всім співвласникам будівлі по АДРЕСА_1 була передана в оренду земельна ділянка площею 0,11147 га, кадастровий номер :03:004:0173, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Рішеннями виконавчого комітету Новоушицької селищної ради надано дозволи відповідачам на розміщення (встановлення) тимчасових споруд по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_1 . На підставі вказаних рішень відповідачами отримано паспорти прив`язки тимчасових споруд.

Зазначені тимчасові споруди відповідачів заплановано розмістити таким чином, що частково перекривається оглядовість магазину позивачки та обмежиться вільний прохід відвідувачів магазину, а також унеможливиться під`їзд транспорту до магазину для доставки товару чи автомобілів екстрених служб, а тому позивачка просить заборонити розміщення цих тимчасових споруд.

Ухвалою суду від 03 червня 2020 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання, надано відповідачам строк для подачі відзиву.

25 червня 2020 року відповідач ОСОБА_4 надіслав до суду відзив де зазначив, що всі дозвільні документи на розміщення тимчасової споруди видані згідно із чинним законодавством, позивачкою не оспорювались, а отже не порушують її права. Крім того, доводи позивачки побудовані на припущеннях, які жодним чином не обґрунтовуються та не підтверджуються. Позивачка припинила свою підприємницьку діяльність ще до укладення договору оренди. Встановлення тимчасової споруди має бути на суміжних площадках і вона не змінюватиме архітектурної форми проходу до магазину позивачки, не зменшуватиме ширини проходу і не звужуватиме його, а також не перешкоджатиме доставці товару, оскільки у позивачки є інший заїзд до магазину зі сторони АДРЕСА_1 , відтак просив у позові відмовити.

01 липня 2020 року відповідачка ОСОБА_5 подала до суду відзив у якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, оскільки доводи позову не відповідають дійсності, повністю побудовані на припущеннях позивачки. Рішенням сесії Новоушицького ОТГ від 27 грудня 2019 року №1271 ОСОБА_3 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди і вона на законних підставах отримала паспорт прив`язки №001 від 21 січня 2020 року, а тому має всі законні підстави для розміщення тимчасової споруди. Крім того зазначає, що заходи досудового врегулювання спору були вжиті по відношенню до ДАБІ у Хмельницькій області та до Новоушицької селищної ради, а тому матеріально правові вимоги у позивачки мають бути не до неї а до органів державної влади та місцевого самоврядування.

01 липня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив у якому зазначає, що він є одним з орендарів земельної ділянки по АДРЕСА_1 , отже тимчасова споруда буде розташована на земельні ділянці, яка перебуває у його користуванні на законних підставах, оскільки рішенням сесії Новоушицької ОТГ йому надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди на орендованій землі. Паспорт прив`язки являється дійсним та відповідає всім будівельним нормам. Питання анулювання дії паспорта прив`язки вже було розглянуто та сектором містобудування, архітектури та державної реєстрації Новоушицької РДА не вбачається підстав для його анулювання, а тому вважає, що доводи позивачки є необґрунтованими та побудовані на припущеннях, що не відповідають дійсності.

17 липня 2020 року позивачка подала до суду відповідь на відзив ОСОБА_4 в якій зазначає, що припинення нею підприємницької діяльності не впливає, як на права власника нерухомого майна, так і на права орендаря земельної ділянки, а тому вона вправі вимагати усунення будь-яких порушень, як щодо нерухомого майна так і земельної ділянки. Стосовно заїзду до магазину позивачки зі сторони АДРЕСА_1 , то він є неспроможним та таким, що не спростовує доводи про можливість вільного доступу до приміщення через орендовану земельну ділянку.

Цього ж дня позивачка подала відповідь на відзив ОСОБА_3 в якому зазначає, що остання не має права використовувати спірну земельну ділянку, встановлення нею ТС на цій земельній ділянці порушує права всіх орендарів (в тому числі і позивачки) щодо вільного користування орендованим майном.

Також позивачкою подано 17 липня 2020 року відповідь на відзив ОСОБА_2 в якому вона зазначає, що ОСОБА_2 не є орендарем та немає права використовувати спірну земельну ділянку. Стосовно заїзду до магазину позивачки зі сторони вул.Української то він є неспроможним, та таким, що не спростовує доводи про можливість вільного доступу до приміщення через орендовану земельну ділянку.

У всіх відповідях на відзиви відповідачів щодо спростувань доводів про відсутність спору між сторонами позивачка зазначила, що ні органи державної влади, ні органи місцевого самоврядування невзмозі вирішити питання про заборону встановлення тимчасові споруди, а тому цей спір має бути вирішений у судовому порядку. Відповідачі є особи, діями яких може бути порушене її право.

29 липня 2020 року відповідачем ОСОБА_4 подано заперечення на відповідь позивачки на відзив по справі в якому останній зазначає, що позивачка не наводить у своїх заявах по суті справи жодних доказів та аргументів, що розміщення тимчасових споруд відповідача порушуватиме її права та не надано жодного доказу.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24 листопада 2020 року.

26 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_4 надав письмові пояснення в яких зазначив, що його дії є правомірними та ним в повній мірі дотримано законодавчих приписів. Також зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає закону, оскільки відносини сторін щодо користування земельною ділянкою регламентовані на рівні договору оренди землі.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заяву в якій просив в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити, справу слухати в його відсутності за наявними матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволені позову просила відмовити.

Заслухавши позивачку та її представника, відповідача ОСОБА_2 , безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази окремо, а також у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно із договором купівлі-продажу частини приміщення ОСОБА_1 придбала у власність частину приміщення першого поверху загальною площею 164,9 кв.м та частину підвального приміщення загальною площею 186,1 кв.м. комплексу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належить 3/25 частки комплексу, ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 (а.с.6).

16 березня 2006 року ОСОБА_1 було погоджено план благоустрою території за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.7-10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 має у приватній власності нежитлове приміщення та підвал загальною площею 405,1 кв.м. (а.с.11).

Згідно із витягом про державну реєстрацію прав за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, магазин повсякденних товарів за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Даними договору оренди земельної ділянки від 08 жовтня 2018 року встановлено, що орендодавець Новоушицька селищна рада та орендарі: Спілка споживчих товариств Новоушицьке РСТ в особі Дитинюк С.А., ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_2 уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0173, на 49 років (а.с.13-17).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки - нормативно грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0173, становить 71732,3356 грн. (а.с.18).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права зареєстровано договір оренди земельної ділянки (а.с.20).

Рішенням Новоушицької селищної ради від 27 грудня 2019 року №1271 надано дозвіл ОСОБА_3 на розміщення (встановлення) тимчасової споруди по АДРЕСА_5 відповідно до схеми прив`язки ТС. Зобов`язано ОСОБА_3 звернутись до органу з питань містобудування та архітектури Новоушицької РДА для оформлення паспорту прив`язки ТС; встановлення (розміщення) ТС здійснити відповідно до паспорта прив`язки, після його отримання протягом 6 місяців; після розміщення (встановлення) ТС, подати до виконавчого органу селищної ради письмову заяву, у якій зазначити про виконання вимог паспорта прив`язки; у разі розміщення (встановлення) ТС, підтримувати належний експлуатаційний стан ТС та відповідного технологічного обладнання, що виконується разом з тимчасовою спорудою, а також дотримувати правил благоустрою селища; проведення будь-яких земельних робіт здійснювати з дозволу Новоушицької селищної ради; укласти договори з надавачами комунальних послуг (а.с.21).

21 січня 2020 року ОСОБА_3 було видано паспорт прив`язки торгового павільйону, який дійсний до 21 січня 2022 року та схему розміщення ТС (а.с.21,22).

Рішенням Новоушицької селищної ради від 28 листопада 2019 року №1245 надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на розміщення (встановлення) тимчасової споруди по АДРЕСА_3 відповідно до схеми прив`язки ТС. Зобов`язано громадян, яким надано дозвіл на розміщення (встановлення) ТС: звернутись до органу з питань містобудування та архітектури Новоушицької РДА для оформлення паспорту прив`язки ТС; встановлення (розміщення) ТС здійснити відповідно до паспорта прив`язки, після його отримання протягом 6 місяців; після розміщення (встановлення) ТС, подати до виконавчого органу селищної ради письмову заяву, у якій зазначити про виконання вимог паспорта прив`язки; у разі розміщення (встановлення) ТС, підтримувати належний експлуатаційний стан ТС та відповідного технологічного обладнання, що виконується разом з тимчасовою спорудою, а також дотримувати правил благоустрою селища; проведення будь-яких земельних робіт здійснювати з дозволу Новоушицької селищної ради; укласти договори з надавачами комунальних послуг (а.с.24).

29 січня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було видано паспорти прив`язки торгового павільйону, які дійсні до 29 січня 2022 року та схему розміщення ТС (а.с.25-29).

Згідно із листами Новоушицької селищної ради №537 від 19 березня 2020 року, №748 від 06 травня 2020 року на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що тимчасові споруди, на які надано дозвіл на розміщення відповідно до паспорта прив`язки, мають бути розміщенні на суміжних площадках і не змінюють архітектурної форми проходу до магазину, не зменшують ширину проходу і не звужують його, а також не перешкоджатимуть розгрузці товару в магазині, оскільки у ОСОБА_1 є інший заїзд і під`їзд до магазину. Щодо посилань на те, що у разі екстрених ситуацій не будуть мати доступ автомобілі екстрених служб, це є лише припущення (а.с.30,31).

Відповідно до повідомлення Сектору містобудування, архітектури та державної реєстрації на звернення ОСОБА_1 щодо анулювання дії паспортів прив`язки ТС виданих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , сектор не має підстав для анулювання дії вказаних паспортів ТС (а.с.34).

Даними витягу з Єдиного державного реєстру, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність (а.с.64,65).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статями 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які б відповідали фактичним обставинам справи.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З урахуванням цих норм права на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Проте позивачкою не зазначено, за захистом якого порушеного права вона звернулася до суду.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Слід також зазначити, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 Цивільного кодексу, статті 4 і 5 Цивільного процесуального кодексу).

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 24 травня 2017 року в справі № 752/13578/13-ц, з якої вбачається, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.

Вимога заборонити вчиняти певні дії в майбутньому, в даному випадку заборонити відповідачам розміщувати тимчасові споруди (торгові павільйони) на орендованій ними земельній ділянці, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в цьому випадку не мало місця.

Щодо інших аргументів або міркувань позивачки, вони також не дають підстав для висновку про порушення відповідачами її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, оскільки на час розгляду справи між позивачкою та відповідачами спір про порушення права відсутній, а обраний позивачкою спосіб захисту прав за фактичних обставин справи є неналежним, законні підстави для задоволення позову відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.14, 15, 16, 20 ЦК України, суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони вчинення дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути може подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

Суддя О. І. Яцина