Справа № 347/61/19
Провадження № 88-ц/4808/11/21
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної школи внаслідок неправомірного звернення до суду,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної школи заподіяної внаслідок неправомірного звернення до суду.

Ухвалою Косівського районного суду від 24 липня 2019 року вказаний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду та ухвалою цього ж суду від 25 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року задоволення клопотання ОСОБА_4 , поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 та постановлено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , понесені нею судові витрати у розмірі 8000 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року (а.с. 165-166, том 2).

У березні 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року (а.с. 139-140, том 2).

У квітні 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року (а.с. 176, том 2).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення від 25 вересня 2019 року залишено без задоволення (а.с. 240-243, том 2).

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_3 . Та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6000 грн та на користь ОСОБА_3 5000 грн судових витрат понесених на отримання правничої допомоги під час апеляційного провадження (а.с. 41-44, том 3).

У травні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження (а.с. 126-128, том 3).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року (а.с. 138-139, том 3).

25 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою у якій просила переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року, якою поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року, за нововиявленими обставинами відмовлено, оскільки така ухвала не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 зазначає, що датою відкриття (встановлення) нововиявлених обставин є 01 вересня 2021 року.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З даної постанови ОСОБА_1 стало відомо, що апеляційним судом при винесенні ухвали від 29 листопада 2019 року було допущено помилку, так як суддя одноособово поновив строк на апеляційне оскарження ухвали Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року, та одноособово відкрив апеляційне провадження, що суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі №263/4637/18.

Постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткова постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року є похідними постановами від незаконної ухвали винесеної 29 листопада 2019 року про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зазначає, що апеляційним судом не були встановлені та перевірені обставини з приводу дати отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії ухвали Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року та обставин перебування їх представника ОСОБА_4 у відрядженні на час укладення договору про надання правової допомоги.

Вважає, що судом безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року.

Просила скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, закрити провадження у справі, залишити апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року без розгляду з підстав пропущення строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_2 надіслала суду заяву, в якій заперечила вимоги заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив вимоги заяви про перегляд постанов апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За змістом пунктів 3-5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Виходячи з вимог пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_1 у заяві про перегляд постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами посилається як на нововиявлену обставину на постанову Верховного Суду від 17 серпня 2021 року.

Апеляційний суд вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягали застосуванню, надав оцінку доводам сторін та поданим ними доказам за результатами чого ухвалив рішення, законність та обґрунтованість якого перевірена судом касаційної інстанції.

ОСОБА_1 використала своє право на касаційний перегляд постанови апеляційного суду, так, ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Таким чином обставини, на які посилається заявниця не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки такі обставини були предметом розгляду суду апеляційної та касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, то у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 260, 368, 423, 429, 390 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта