КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021року місто Київ

справа № 757/1531/21-ц

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАКАНДА» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року про зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАКАНДА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

зняти відповідачів з реєстраційного обліку з вказаної квартири.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року провадження у даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №757/37116/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», ТОВ «ВАКАНДА», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ТОВ «ВАКАНДА» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не мотивовано в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду справи №757/1531/21-ц до вирішення іншої справи №757/37116/20-ц зокрема, які обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі будуть встановлені в рамках справи №757/37116/20-ц.

Вказував, що в матеріалах даної справи достатньо доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду та прийняти рішення по суті, а посилання суду на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи суперечать вимогам законодавства.

Зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

03 листопада 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказувала на те, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив ухвалу суду залишити без змін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі №207/413/18.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач ТОВ «ВАКАНДА»звернувся з позовом до відповідачів про виселення та зняття їх з реєстраційного обліку.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 29 листопада 2006 року між банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №87-06-И/09, згідно якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 180000 доларів США на купівлю нерухомості.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2006 року між Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Вказував, що 04 квітня 2019 року відповідно до укладених між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «АРАГОН» договорів, право вимоги за кредитним договором №87- 06-И/09, договором поруки №87-06-П1/09 від 29 листопада 2006 року та іпотечним договором від 29 листопада 2006 року перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «АРАГОН».

Зазначав, що 02 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова Компанія «АРАГОН» та ТОВ «ВАКАНДА» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, відповідно якого до ТОВ «ВАКАНДА» перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором від 29 листопада 2006 року, серія та номер 3352.

Посилався на те, що 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. в позасудовому порядку відповідно до умов іпотечного застереження, добровільно погодженого сторонами у підпункті 11.3.1. пункту 11 іпотечного договору від 29 листопада 2006 року за № 3352, на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» за ТОВ «ВАКАНДА» було зареєстровано право власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що враховуючи те, що відповідачі добровільно виселитись та знятися з реєстраційного обліку з адреси місця проживання не бажають, що створює позивачу перешкоди, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності (квартиру), право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

18 березня 2021 рокувід представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до суду першої інстанції надійшла заява про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №757/37116/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», ТОВ «ВАКАНДА», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

В обґрунтування заяви посилався на те, що в проваджені Печерського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа №757/37116/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», ТОВ «ВАКАНДА», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним, виключення та поновлення відомостей в реєстрі прав на нерухоме майно, в якій 05 листопада 2020 року відкрито провадження.

Вказував, що предметом оскарження по справі №757/37116/20-ц є встановлення правомірності набуття ТОВ «ВАКАНДА» прав іпотекодержателя (а пізніше власника) на спірну квартиру згідно договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1045.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Печерським районним судом міста Києва цивільної справи №757/37116/20-цза позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», ТОВ «ВАКАНДА», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним, виключення та поновлення відомостей в реєстрі прав на нерухоме майно.

Проте суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об'єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним, виключення та поновлення відомостей в реєстрі прав на нерухоме майно виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді цієї справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Суд першої інстанціїне обґрунтував, у чому саме полягає матеріально-правовий зв'язок між даною справою та справою №757/37116/20-ц, тобто не мотивував, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

А відтак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №756/11896/17, від 16 червня 2021 року у справі №686/26138/18.

Крім того, зупиненняпровадження у справі може призвести до порушення права позивачащодо розгляду справи у розумні строки.

Відповідно до частин першої та другої статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАКАНДА» - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: