Дата документу 17.11.2021 Справа № 332/3619/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3619/19 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Провадження №22-ц/807/3362/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних, а саме, стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а вона є його спадкоємцем, як дружина померлого.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжявід 03 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено сторону стягувача у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних на його правонаступника ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони її правонаступником.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено боржника про розгляд зазначеної заяви, через що ГУ ПФУ було позбавлено можливості захистити свої права та обов`язки під час судового розгляду та викласти суду свою правову позицію щодо поданої ОСОБА_1 заяви, та надати відповідні докази. Суд першої інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.11.2019 року у справі 2-а/1741/2009, відповідно до якого захист прав спадкоємців на отримання призначеної, але не отриманої спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Крім того, на час розгляду заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції не з`ясував питання актуальності здійснення стягнення у справі №332/3619/19, не залучив до участі у судовому розгляді заінтересовану сторону Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходив.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого стягувача ОСОБА_2 , прийняла спадщину, при цьому спірні правові відносини допускають правонаступництво, а тому наявні законні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 і заміни стягувача у цивільній справі № 332/3619/19, а саме ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2011 року, яка набрала законної сили 15 січня 2013 року по справі № 8-а1/11 зобов`язано Управління Пенсійеого фонду України в Заводському районі, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за віком, починаючи з квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно. ОСОБА_2 здійснено перерахування пенсії на суму 1474.77 грн., однак кошти виплачені не були.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2014 року, яка набрала законної сили 25 грудня 2014 року по справі № 332/4812/14-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_2 з 24 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням різниці, що була уже виплачена та виплату додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пеннсії за віком, починаючи з 25 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням різниці, що була уже виплачена. Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії та нараховані грошові кошти у сумі 24482.98 грн.

В жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.05.2020 року, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних скасовано.

Прийнято нову постанову про задоволення позову ОСОБА_2 .. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три проценти річних за період з 15 січня 2013 року по 30 квітня 2019 року у розмірі 2648.21 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три проценти річних за період з 25.12.2014 року по 30.04.2019 року нараховані на виконання постанови Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року у розмірі 31 123,64 грн. Всього стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три процента річних у розмірі 33 771,85 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в дохід держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 768,40 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 921,00 грн., а всього 1 921,00 грн. (а.с. 105-115).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , яке видане 24.11.2020 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 141).

Згідно довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ракитинської Т.Г. від 27.05.2021 № 104/02-14, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 (спадкова справа № 27 за 2020 рік). Відомостей про інших спадкодавців, які заявили про прийняття та оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 в матеріалах вищезазначеної спадкової справи немає (а.с. 142).

Відповідн до положень частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона ( заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 3 ст. 442 ЦПК України передбачено, що заява про замну сторони її правонаступником розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб у десятиденний строк з дня її надходження до суду. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони.

Главою 7 ЦПК України визначено порядок сповіщення сторін про розгляд справи.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

У статті 211 ЦПК України визначено, що розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Порядок повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання визначено у статті 128 ЦПК України.

Частиною другою і п`ятою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тобто, заява про заміну сторони виконавчого провадження може бути розглянута судом без учасників судового процесу, які беруть участь у справі, але лише у разі їх належного повідомлення відповідно до положень статті 128 ЦПК України.

Проте, матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення Головне управління Пенсійного фонд України в Запорізькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонастурником в судове засідання 03 серпня 2021 року

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції судова повістка про виклик в судове засідання на 03 серпня 2021 року взагалі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області судом не направлялась, відомостей про отримання останнім повістки про судове засідання 03 серпня 2021 року матеріали не містять.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було позбавлено заявляти будь-які клопотання, висловити правову позицію щодо поданої заяви про заміну сторони її правонаступником.

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обгрунтовує доводи апеляційної скарги неналежним повідомленням про судове засідання 03 серпня 2021року.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , остання звернулася дро суду із заявою про заміну стягувача у справі № 332/3619,19. Зазначила, що її чолоівік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Кошти нараховані, однак не виплачені її чоловіку, що і стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Задовольняючи заяву про заміну сторони стягувача її правонаступником, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені правовідносини допускають правонаступництво.

Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Подібні спори вже розглядалися Верховним Судом. У постанові від 26.06.2019 у справі № 284/252/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що аналіз статей1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Водночас, у постанові від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що судові рішення, на підставі яких в органу Пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються, а виконавчі провадження з їх примусового виконання закінчені через неможливість їх виконання без участі боржника. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Зважаючи на ці висновки, суд погоджується з тим що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено.

Аналогічні висновки, викладенні у постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 2-а/1741/2009 (№ К/9901/66372/18), зазанчаючи, що захист справ спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного суцдочинаства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено.

На підстві вивчених матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що недоотримана сума заборгованості спадкодавцем, нарахована на виконання рішення суду у справі № 332/3619/19, входить до складу спадщини та має букти виплачена спадкоємцям відповідно до вимог чинного законодавства. Тобто, зазначена грошові кошти є платою за несвоєчасну виплату належної ОСОБА_2 пенсії.

Частинами першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно частин першої, другої, п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Водночас, судом першої інстанції взагалі не було з`ясовано питання щодо наявності відкритого виконавчого провадження, чи виконувалось воно, чи було закрито у зв`язку з неможливістю його виконання, оскільки приписи статті 442 ЦПК Україин регулюють саме заміну сторони виконавчого провадження.

Як було зазначено вище, постановою Запорізького апеляційного суду від 13.05.2020 року у справі № 332/3619/19 було стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три проценти річних за період з 25.12.2014 року по 30.04.2019 року нараховані на виконання постанови Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року у розмірі 31 123,64 грн, всього стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та три процента річних у розмірі 33 771,85 грн.

Відповідно до порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановаою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, виконання рішень суду про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

До апеляційної скарги Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області надало лист Головного управління казначейської служби України в Запорізькій області від 26.08.2020 року № 04-08.3-06/6533 про надходження виконавчого листа по справі № 332/3619/19, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 09.05.2020 року ( а.с. 158).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що належні спадкодавцю ОСОБА_2 кошти начебто були перераховані на його картковий рахунок, проте, судом першої інстанції не витребувана від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріально округу Ракитянської Т.Г. завірена належним чином копія спадкової справи, заведена на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено, чи грошові кошти у сумі 33771.85 грн увійшли до складу спадщини, чи звертався приватний нотаріус Запорізького міського нотаріально округу Ракитянської Т.Г до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із запитом про наявність у спадкодавця нарахованої, але невиплаченої йому пенсії чи інших доплат, чи наявне свідоцтво про право на спадщину на зазначені грошові кошти, чи були перераховані грошові кошти на банківський рахунок стягувача.

На час розгляду заяви ОСОБА_1 також не з`ясоване питання актуальності здійснення стягнення у справі № 332/3619/19, не залучено до участі у судовому розгляді заінтересовану сторону Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 року постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після з`ясування та встановлення вищезазначених обставин суду слід ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задовленню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для для продовження розгляду до суду першої інстації.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 рокуу цій справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстації.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 22 листопада 2021 року.

Головуючий суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.