Провадження № 2/229/379/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого -судді Грубника О.М.,

за участі секретаря Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суда м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Бета" про визнання недійсним договору емфітевзису,

в с т а н о в и в:

До Дружківського міського суду 11 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бета» про визнання договору емфітевзису недійсним; скасування запису про державну реєстрацію та зобов`язання ТОВ "Агро-Бета" повернути їй земельну ділянку, площею 3,08 га кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0290, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2021 року є власником земельної ділянки на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Під час отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому стало відомо, що відносно земельної ділянки є договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзтис), укладеного з відповідачем. Договір укладено на сто років. Вважає, що померла не могла укласти такий договір, визначивши сторічний строк. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивач вважає даний договір емфітевзису недійсним, оскільки чинним законодавством передбачено, що єдиною підставою виникнення емфітевзису є договір, укладений між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Договір емфітевзису укладається лише із власником земельної ділянки. Емфітевзис підлягає обов`язковій державній реєстрації, яка здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. Просить визнати вказаний договір недійсним, скасувати запис про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Стягнути на його користь судові витрати.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

31 березня 2021 року ОСОБА_1 надав уточнену заяву. Просить суд визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. (емфітевзис), виданий 16 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Бета», який знаходиться на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

12 квітня 2021року провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження було відкрито та призначено судове засідання.

12 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача. У відзиві зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає з таких підстав. Так, просить суд у позові ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с.60-70).

12 травня 2021 року ТОВ «Агро-Бета» надав заяву про перехід розгляду справи зі спрощеного провадження до загального розгляду справи.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «АГРО-БЕТА» про перехід розгляду справи зі спрощеного провадження до загального розгляду справи.

06 вересня 2021 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, надав заяву з про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає.

Представник відповідача Куракіна Н.А. до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просила відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 035896 від 25 березня 2005 року ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 7,26 кв.м., яка розташована на території Красногорівської сільської ради. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с41).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 150 від 02 лютого 2021 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки, загальною ділянку площею 3,0871 га, кадастровий номер:05:000:0290, що розташована на території Красногорівської сільської ради, Ясинуватського району, Донецької області (а.с.05).

Відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майн про реєстрацію права власності від 02 лютого 2021 року № 242688069 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,0871 га, кадастровий номер:05:000:0290, що розташована на території Красногорівської сільської ради, Ясинуватського району, Донецької області (а.с.06).

У відзиві на позовну заяву було вказано, що 16 квітня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 3,0871 га, кадастровий номер:05:000:0290, що розташована на території Красногорівської сільської ради, Ясинуватського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору - 100 років. На час укладання спірного договору, законодавство не містило обмежень щодо строку, на який договір емфітевзису може бути укладено. Тому, позиція позивача, що власник земельної ділянки ОСОБА_2 не могла надати земельну ділянку у користування на 100 років є необгрунтованою та безпідставною. Враховуючи вимоги чинного законодавства, які діяли на момент укладання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) між ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 та ТОВ «Агро-Бета» зміст цього договору не суперечив цивільному законодавству, а тому договір є законним, а підстави для визнання його недійним відсутні. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, (емфітевзис) від 16 квітня 2012 року було зареєстровано 30 серпня 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 31210752 від 02 вересня 2016 року. Відповідач вважає, що набуло права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб з моменту державної реєстрації такого речового права, а саме з 30 серпня 2016 року. Оскаржуваний договір відповідає вимогам ст.ст. 203 та 215 ЦК України (а.с.60-61).

16 квітня 2012 року між ОСОБА_2 (власниця) та ТОВ «Агро-Бета» (емфітевт) було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (а.с.63-67).

У пункті 1.1 договору емфітевзису вказано права емфітевта як довгострокового, відчужуваного і успадкованого речового права на земельну ділянку власникам, яке полягає в праві володінні і користуванні земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб з метою отримання плодів і доходів від нього з обов`язком ефективного його використання відповідно до цільового призначення (а.с.63).

У пункті 1.2 договору емфітевзису вказано, що сторони погоджуються, що обсяг емфітевтичних прав за даним договором встановлюється на 100 років (а.с63).

У пункті 2.1 договору емфітевзису (а.с64) вказано, що за даним договором власник передає емфітевту на строк дії договору емфітевзису право емфітевзису на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Донецька область Ясинуватський район Красногорівська сільська рада.

Із актуальній інформації про державну реєстрацію іншого речового права № 216186175 від 30 серпня 2016 року було підтверджено, що 16 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (а.с44 звор. стор.).

Договір емфітевзису був зареєстрований 02 вересня 2016 року в Управлінні адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.45).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частина перша, третя статті 238 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилавася на те, що договір емфітевзису між сторонами укладено не було.

За таких обставин позовні вимоги про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 16 квітня 2012 року підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 довів, що про існування договору емфітевзису він дізнався 02 лютого 2021 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 242688069. З моменту, коли ОСОБА_1 довідався про порушення свого права або про особу, яка його порушила, не сплив трирічний строк позовної давності.

Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дорменок Ю.М. не надала суду копію довіреності від 27 березня 2012 року № 869.

Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, позивачу повному обсязі надав належні і допустимі доказів на підтвердження своїх заявлених вимог.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, сплачені позивачем під час звернення до суду з даним позовом в сумі 908,00грн.

Керуючись ст. ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81,141,258,264,265 ЦПК, суд

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Бета" про визнання недійсним договору емфітевзису задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), виданий 16 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Агро-Бета" (код ЕДРПОУ: 36479128) - емфітевтом, площею 3,08 га кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0290, яка розташована на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Стягнути з ТОВ "Агро-Бета" (код ЕДРПОУ: 36479128), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППФО НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Cуддя: О. М. Грубник