Справа №1.380.2019.004377
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Рудницької А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та стягнення шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа №1.380.2019.004377 за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та стягнення шкоди.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та стягнення шкоди було задоволено частково. Визнано протиправними дії Львівської митниці ДФС в частині незабезпечення належного зберігання товару, вилученого в позивача протоколом про порушення митних правил від 04 березня 2018 № 1495/20900/18 та стягнуто:

- з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 шкоду у розмірі 21 097 грн 44 коп;

- з Львівської митниці ДФС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1536 грн 80коп;

- з Львівської митниці ДФС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи у сумі 2350 грн. 00 коп.

28 грудня 2020 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій просить солідарно стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 29 000, 00 грн.

30 грудня 2020 представник відповідача подав до суду клопотання щодо зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу. Зазначив, що заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу не співмірні із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та ціною позову.

У судовому засіданні представник позивача заяву про стягнення витрат на правову допомогу підтримав та просив задовольнити, надав суду пояснення викладені аналогічні викладеним у заяві.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби заяву про стягнення витрат на правову допомогу заперечив та просить зменшити розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з суттєвим її завищенням та не співмірністю із складністю справи.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заяву про стягнення судових витрат слід задовольнити частково.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати;

За ч. ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За п. 3 ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень закону дає підстави для висновку про те. що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що з акту приймання-передачі адвокатських послуг № 1-18/12 від 18.12.2019, розрахунку № 1-12/12 від 12.12. 2019 про надання правової допомоги, згідно договору про надання правової допомоги № 1/20/08 від 20.08.2019 укладеного між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Шокало та партнери» в особі керуючого партнера Шокало Володимира Степановича, який діє на підставі повноважень, що надані йому статутом об`єднання, долучених до матеріалів справи під час розгляд у справи Львівським окружним адміністративним судом, виконано такі зобов`язання:

- підготовка позовної заяви 6000, 00 грн.;

- підготовка відповіді на відзив у справі 4000, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді 15.10.2019 року - 1000, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді 19.11.2019 року -1000, 00 грн.;

- підготовка письмового пояснення від 26.11.2019 року - 4000,00 грн.;

- участь у судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді 05.12.2019 року - 1000, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді 10.12.2019 року - 1000, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді 17.12.2019 року - 1000, 00 грн., всього 19000 грн.

Заявником до заяви долучено квитанцію про перерахування на користь адвокатського об*єднання вищезазначеної загальної суми послуг(а.с.186 т.1).

Щодо зазначення представником позивача, що за підготовку позовної заяви йому потрібно повернути суму 6000 грн., суд зазначає наступне.

Дана категорія справ не складною для написання позовної заяви. Як вбачається з матеріалів справи, позов підписано позивачем, будь яких доказів виконання адвокатом Шокало В.С. робіт, що пов`язані з підготовкою та оформленням позовних матеріалів до справи не долучено. Будь яких інших запитів з якими звертався представник для отримання доказів, суду не надано. Окрім того, дана позовна заява судом залишалась без руху, надавався час для усунення недоліків

Згідно пункту 2 розрахунку судових витрат позивача, стосовно підготовки відповіді на відзив у справі у сумі 4000 грн, суд вважає недоречним, оскільки, як вбачається з відповіді на відзив від 15.10.2019 за вх. № 37293 його обсяг складає 2 аркуші. Отже, ця послуга та її розмір не співмірні із категорією даної справи, суду не зрозуміла заявлена сума гонорару.

Щодо пункту 5 розрахунку позивача підготовка письмового пояснення від 26.11.2019 на суму 4000 грн., то суд зазначає, що письмові пояснення не є заявою по суті спору, не відповідають критерію необхідності, а тому правова допомога в частині подання таких пояснень не є обов`язковою для відшкодування. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного суду у постанові від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12.

Пунктами 3,4,6,7,8 розрахунку представник позивача зазначив суму адвокатських послуг за 5 засідань - 5 000 грн.

Суд вважає завищеною таку оплату представника позивача за засідання суду, оскільки участь в судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді у сумі склала 2 год. 20 хв., про що свідчать протоколи судових засідань в справі (т.1 а.с. 129-130, 136-138, 149-151,154-155).

Суд звертає увагу, що представником позивача у акті № 1-18/12 від 18 грудня 2019 року про приймання-передачі адвокатських послуг не вказано час потрачений адвокатом на виконання вищезазначених послуг, відповідно не можна визначити співмірність потраченого часу адвоката, складністю виконаних робіт із гонораром в сумі 19 000 грн., не надано розрахунку години роботи адвоката.

Також, заявник вказує про підготовку відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив під час розгляду справи у Галицькому районному суді, участь в судових засіданнях в цьому суді та в апеляційній інстанції і претендує на оплату послуг у розмірі 10000 тисяч. Квитанції про оплату цієї суми позивачем суду не надано.

Ціна позову, який був задоволений судом у повному обсязі, у даній справі складає 21097, 44 грн, в той час як заявлена сума витрат на правову допомогу становить 29 000, 00 грн, що суперечить вимогам п.4 ч.4 ст. 137 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вартість правових послуг є істотно завищеною, оскільки справа не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. ЇЇ тривалий розгляд був викликаний неправильним визначенням предметної підсудності справи, в тому числі і представником позивача - фахівцем у галузі права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 29000,00 грн. є несумірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а також тому, що їх стягнення з відповідачів буде становити надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №910/15944/17 від 24.01.2019 року.

Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід ухвалити у справі додаткове рішення, яким заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача 4000, 00 грн.

Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та стягнення шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Галицької митниці держмитслужби ( адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) та Державної казначейської служби України ( адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, клод в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Повний текст додаткового рішення складено 21 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д. Фролова