Справа № 362/5373/21
Провадження № 2-н/362/456/21
У Х В А Л А

04 листопада 2021 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши в м. Василькові Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

07.10.2021 р. заявник звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу в сумі 35254,30 грн. та судові витрати в сумі 227,00 грн.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Таким чином, оскільки плата за житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання боржником кожного із цих зобов`язань.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу 07.10.2021 р. При цьому, згідно представленої заявником довідки, заборгованість ОСОБА_1 за оплату послуг з постачання природного газу виникла за період з грудня 2020 р. по липень 2021 р., втім, вказана початкова сума заборгованості, яка становить 624,63 грн. позбавляє суд можливості встановити дійсний період нарахування вказаної заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з постанови Верховного Суду України від 08.11.2017 р. (справа №6-2891цс16), відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою".

Під час розгляду цивільної справи №464/5927/15 (постанова від 21.11.2019 р.) Верховний Суд не знайшов підстав відступити від таких висновків.

При цьому, суддя вважає, що в межах цієї справи не видається можливим вирішувати питання переривання строку позовної давності, оскільки в силу вимог п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України він не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 167 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити заявнику у видачі судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Кравченко