Справа № 395/45/21 Провадження № 6/395/10/2021

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранному Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді подання старшого державного виконавця Новомиргородського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Головань А.О. про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший державний виконавець Новомиргородського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Головань А.О., з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , вказавши, що на виконанні у Новомиргородському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 47531700 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 39831,26 гривень

14.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вручено боржнику під особистий підпис..

22.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника.

На запит від 10.01.2021 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону боржник неодноразово перетинав кордон України.

У поданні старший державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, тобто до сплати боргу в сумі 39831,26 гривень.

Державний виконавець Головань А.О. у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд подання за її відсутності та просила його задовольнити.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника РВ ДВС.

Ознайомившись із вказаним поданням та доданими документами, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження керівника боржника ОСОБА_1 із таких міркувань.

Судом встановлено, що на виконанні в у Новомиргородському районному відділі ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 47531700 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 39831,26 гривень

14.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вручено боржнику під особистий підпис.

22.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника.

Перевірено майновий стан боржника, про що складено акт державного виконавця згідно якого встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , майно та кошти на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

17.04.2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до установ банків, у яких боржником відкрито рахунки.

На запит № 93747627 від 10.01.2021 року до МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

На запит від 10.01.2021 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону боржник неодноразово перетинав кордон України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом . Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,у таких випадках:якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналізуючи ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» слід прийти висновку, що Законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Однак, державний виконавець фактично обмежується не виконанням боржником зобов`язань зі сплати боргу за виконавчим провадженням у добровільному порядку, наявністю існуючої заборгованості, без належного дослідження обставин, без надання доказів РВ ДВС про саме ухилення боржника від виконання зобов`язань зі сплати боргу за виконавчим провадженням.

Матеріали справи не містять доказів того, що боржником отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження з пропозицією добровільно виконати зобов`язань. Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі за умов, передбачених для вручення судових повісток (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Окрім того, слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Також, відсутні докази того, що боржник належно викликався до РВ ДВС, повідомлявся про вчинення виконавчих дій.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржникакерівника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Новомиргородського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Головань А.О. про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний