Справа № 455/814/21
Провадження № 2/455/568/2021
УХВАЛА

22 листопада 2021 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд усунути йому перешкоди у користуванні його власністю автомобілем марки «VOLVO XC90», ДНЗ НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом витребування та вилучення з незаконного володіння у відповідача ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ОСОБА_4 ) вищевказаного автомобіля.

Ухвалою судді від 05.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків, зокрема, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не визначено вартість майна та не зазначено ціну позову, а також в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

07.09.2021 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому він просить відстрочити, розстрочити, зменшити чи звільнити його від сплати судового збору, враховуючи фінансовий стан.

Ухвалою судді від 18.10.2021 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, - відмовлено, позовну заяву повторно залишено без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

10.11.2021 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому він просить відстрочити, розстрочити, зменшити чи звільнити його від сплати судового збору, враховуючи його фінансовий стан.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху повторно, оскільки не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України.

Так, пунктом 3 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову. У позовах про витребування майна ціна позову визначається вартістю майна (п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України).

У позовній заяві позивач просить суд витребувати автомобіль з чужого незаконного володіння, а тому позовна заява є майнового характеру.

Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач. Однак позивачем в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України не визначено вартість майна та не зазначено ціну позову.

Крім того, позивачем в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи подане клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, суд виходить із наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Разом із цим, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року зі змінами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дане положення Закону узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Крім того, відповідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

Отже, відстрочити, розстрочити чи звільнити від сплати судового збору, суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору, що узгоджується із позицією Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №761/12145/17.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами у чіткій відповідності до ЗУ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягнення судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересам позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

За змістом прецедентної практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При цьому, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniatv. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Отже, основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання.

Однак, об`єктивних підстав для відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору із матеріалів справи не вбачається.

Додана до клопотання довідка ГУ ДПС у Львівській області від 02.09.2021, в якій містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів щодо ОСОБА_1 , за відсутності жодних інших доказів, не є достатньою підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, оскільки такі відомості відображають лише доходи позивача, з яких було отримано податок, однак такі дані об`єктивно не можна вважати загальною інформацію про майновий стан позивача та не являються беззаперечним доказом його скрутного матеріального становищата неможливості сплати ним судового збору.

Водночас, позивач не надав даних про наявність чи відсутність у нього рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, доказів перебування на обліку у центрі зайнятості, довідки про склад сім`ї, тощо. Надані позивачем докази, не містять даних про те, що позивач є непрацездатним, чи має на своєму утриманні інших осіб.

Також суд звертає увагу на те, що згідно наявної у матеріалах справи копії Договору купівлі-продажу транспортного засобу (переклад з литовської мови на українську мову) позивачем 04.12.2019 придбано транспортний засіб автомобіль марки «VOLVO XC90», вартістю 6500 євро.

При цьому суд зазначає, що безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Таким чином, враховуючи, що обставини, зазначені в клопотанні, не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан позивача, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви судовим збором, то у задоволенні клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

При цьому, позивач не віднесений до категорії осіб, які відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем у позові не визначено ціну позову.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, попередньо визначити розмір судового збору відповідно до ставок судового збору зазначених у ст.4 Закону України «Про судовий збір» у мінімальному розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) гривень, з наступним стягненням недоплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже, позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) гривень,та оригінал квитанції про сплату подати до суду.

Оплату судового збору здійснити за наступними реквізитами та рахунками, а саме: Отримувач коштів ГУК Львiв/Старосамбірська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294 ; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) ; Код банку отримувача (МФО) 899998 ; Рахунок отримувача UA0013909 ; Код класифікації доходів бюджету 22030101 ; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Старосамбірський районний суд Львівської області.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність повторного залишення даної позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків, зазначених вище.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, повторно залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити позивача, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то позовна заява буде вважатись неподаною і така буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В.Кушнір