Справа № 583/3751/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

представника відповідача Потоцького С.М.,

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ» про захист прав споживача щодо протиправного переведення нарахованого боргу з однієї категорії комунальних послуг на іншу та скасування заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він разом і родиною є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У підвальному приміщенні вказаного багатоквартирного будинку було встановлено загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії. Позивач зазначає, що ТОВ «Брокенергія» в особі Охтирської філії є монопольним надавачем в м. Охтирка, Сумської області, послуг по постачанню теплової енергії, підігріву води і гарячого водопостачання, яке через систему централізованого опалення у опалюваний період повинно забезпечувати обігрів житлових приміщень житлового будинку. Однак, протягом всього часу проживання в зазначеному будинку в мешканців виникають зауваження та нарікання у зв`язку із заниженою температурного нормативного режиму подання тепла централізованої системи опалення у зимові періоди та неподання гарячого водопостачання з квітня - травня по вересень - жовтень кожного року або надання послуг з гарячого водопостачання в заниженому температурному режимі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2018 року по справі частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність ТОВ «Брокенергія» по не застосуванню заходів на пред`явлений і доведений до теплопостачальної організації акт - претензію споживача ОСОБА_1 про неналежне надання та/або ненадання послуг від 21.04.2017 року із приводу ненадання та неналежного надання житлово - комунальних послуг з центрального опалення та підігріву гарячої води у квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до положень Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630. Зобов`язано ТОВ «Брокенергія» провести перерахунок абонентської оплати за житлово - комунальні послуги з центрального опалення та підігріву гарячої води у квартирі за вищевказаною адресою за період з 13.03.2017 року по 15.04.2017 року та довести даний перерахунок до споживача. 17.04.2018 року постановою Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2018 року частково задоволена апеляційна скарга ТОВ «Брокенергія», рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області змінено в частині зобов`язання ТОВ «Брокенергія» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за надані послуги з постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 , за період з 13.03.2017 року по 15.04.2017 року.

Позивач зазначає, що ТОВ «Брокенергія» вказані рішення суду не виконав.Так, у квітні 2017 року за особовим рахунком ОСОБА_1 рахувалася заборгованість в розмірі 1826,67 грн. за опалення та постачання гарячої води, яка поступово збільшувалася за кожен наступний місяць до 2794,23 грн.Після подання ОСОБА_1 скарг станом на серпень 2017 року сума заборгованості знову була зменшена до 1826.67 грн., а у вересні 2017 року вказана сума рахувалася як поточна заборгованість.

04.10.2017 року ТОВ «Брокенергія» письмово повідомило про проведення перерахунку оплати за комунальні послуги централізованого постачання гарячої води, але вже наприкінці жовтня 2017 року відповідач надіслав попередження із вказаною сумою боргу в розмірі 1826,67 грн. за централізоване опалення та підігрів гарячої води, із зазначенням даної суми боргу в розрахунковій квитанції.В січні 2018 року на адресу позивача надійшло повідомлення про своєчасність внесення платежів із зазначенням суми боргу 1826,67 грн. виключно за централізоване опалення. Крім того протягом 2018-2019 років сума боргу у вказаному розмірі обліковувалася у розрахункових квитанціях або окремо, або у загальній сумі боргу за якийсь з місяців, а у письмових повідомленнях зазначалася виключно як борг за централізоване опалення. За період з січня по квітень 2020 року сума боргу в розмірі 1826,67 грн. значилась у розрахункових квитанціях як загальна сума боргу за кожен місяць, в травні - липні 2020 року дана сума в розрахунковими квитанціями була вказана окремо зі зменшенням на 0,29 коп., а у повідомленні станом на 01.08.2020 року до відома ОСОБА_1 відповідачем доведено про наявність суми боргу за централізоване опалення в сумі 1826,38 грн.

Позивач вказує на те, що ТОВ «Брокенергія» не виконало рішення суду щодо здійснення йому перерахунку плати за надані послуги з постачання гарячої води за період з 13.03.2017 року по 15.04.2017 року, а суму зайвого нарахування в розмірі 1826,38 грн. відповідач перевів за внутрішніми перерахунками із послуг з постачання гарячої води в категорію комунальних послуги з централізованого опалення.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнень (а.с. 61-64), просив: визнати протиправними дії ТОВ «Брокенергія» по переведенню нарахованої абоненту ОСОБА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , заборгованості за надання комунальних послуг з централізованого підігріву гарячої води до квартири АДРЕСА_2 , в сумі 1826,67 грн. зі зменшенням на 0,29 коп. до суми 1826,38 грн. до заборгованості з централізованого опалення; зобов`язати ТОВ «Брокенергія» скасувати абоненту ОСОБА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , заборгованість за комунальні послуги з надання централізованого опалення та підігріву гарячої води до квартири АДРЕСА_2 , в сумі 1826,38 грн..

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

30.11.2020 року від ТОВ «Брокенергія» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись на їх безпідставність. Пояснив, що перед початком опалювального сезону 2017/2018 відповідно до «Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо - та електропостачання для індивідуального опалення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016р. №534, яким визначено механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо - та електропостачання (далі - субсидія), ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ», починаючи з 01.10.2017 було розділено борги станом на 01.10.2017р. за видами послуг (опалення, гаряче водопостачання).

У відзиві наведено розрахунок розподілу боргів за видами послуг станом на 01.10.2017 року, особовий рахунок НОМЕР_1 , згідно якого після закінчення опалювального сезону 2016/2017 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,які обліковувалися разом станом на 01.05.2017 р становила 1826,67 грн. Після закінчення неопалювального сезону 2017 заборгованість за послугу з гарячого водопостачання станом на 01.10.2017 р становила 161,26 грн. Виходячи з вище викладеного при розділенні послуг (опалення, гаряче водопостачання) станом на 01.10.2017 р. мала місце заборгованість 1826,67 грн., яка виникла після закінчення опалювального сезону 2016/2017 була зарахована, як заборгованість за послугу з централізованого опалення. Заборгованість 161.26 грн., яка виникла після закінчення неопалювального сезону 2017, була зарахована, як заборгованість за послугу з постачання гарячої води.

Також в результаті викладених обставин відповідач просить застосувати до заявлених позивачем вимог про захист свого цивільного права/інтересу загальну позовну давність в 3 (три) роки, визнавши його пропущеним з боку позивача.

Крім того, зобов`язання споживача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. До такого висновку прийшла колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-3986св14. При формуванні абонентської бази відкриваються особові рахунки із наданням індивідуального номеру, цифрова комбінація якого містить код вулиці, багатоквартирного будинку та квартири, значення яких не змінюється залежно від переоформлення особових рахунків на споживачів. Облік споживання теплової енергії по квартирі здійснюється з наростаючим підсумком, незалежно від зміни власників. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду.

Позивачем не доведено, що сума 1826.67 грн. є сплата за централізоване опалення, а не за гаряче водопостачання та/або навпаки за гаряче водопостачання, а не за централізоване опалення, так як до 01.10.2017 року існувала одна єдина не розділена послуга за яку споживачі сплачували надавачу послуг. У випадку отримання платежу на єдиний розподільчий рахунок, який існував до 01.10.2017 року, відбувалося погашення всього боргу по особовому рахунку, так як окремого рахунку до того часу не існувало, що й відбувалося по особовому рахунку позивача. Оплата загальної суми свідчить про згоду на укладання усного договору між споживачем та підприємством на розподіл платежів за окремими складовими в трактуванні ч. 1 ст. 206 Цивільного кодексу України. Разом з тим, Верховна Рада України прийняла нову редакцію Закону України «Про житлово - комунальні послуги » (надалі - Закон N0 2189-VIII). З метою прозорості при сплаті комунальних послуг єдиний раніше тариф було розподілено на складові, щоб споживач чітко знав за які послуги сплачує. Крім того, законодавець визначив, що складові тарифу мають сплачуватись на окремі рахунки з метою контролю за тим, щоб кошти могли бути використані тільки на ту ціль, яка визначена в квитанції про оплату.

Отже, єдиний розподільчий рахунок, який існував до 01.10.2017 року було розподілено на складові, щоб споживач чітко знав за які послуги сплачує окремі рахунки з метою контролю за тим, щоб кошти могли бути використані тільки на ту ціль яка визначена в квитанції про оплату.

Позивачем не заперечується, що він здійснював оплату послуг за теплопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем його обов`язків, як це передбачено статтями 526, 530 ЦК України. Позивачем не названі суб`єктивні права або інтереси споживача, які порушені, не визнані або оспорені відповідачем по справі. Вимоги пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюють право споживача на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Положення п. 6 вказаної статті встановлюють право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Перетворювальний позов направлений на зміну правовідносин, а саме в такому позові позивач просить суд змінити існуюче між ним і відповідачем матеріальне правовідношення. Як вбачається із матеріалів, ні договором, ні судовим рішенням, між сторонами по справі не встановлені правовідносини, які б свідчили про відсутність у позивача заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, яка утворилась внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем.

Посилання сторони позивача на ті обставини, що відповідна заборгованість утворилась внаслідок невиконання зобов`язань позивачем, суд не може приймати до уваги.

За правовою природою позовні вимоги ОСОБА_1 є запереченнями проти неіснуючих позовних вимог до нього. Частиною другою статті 14 ЦК України встановлено, що особа, не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Право обліку заборгованості за надання житлово-комунальних послуг належить відповідачу. Оскільки списання будь-яких сум заборгованості є правом, а не обов`язком відповідача, позовні вимоги про зобов`язання провести перерахунки плати за послуги, яка виникла за особовим рахунком № НОМЕР_1 , не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. З наведеної імперативної процесуальної норми вбачається, що рішення (ухвала) суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявне неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства України. Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановлення судом факту їх порушення. Чинним законодавством України не передбачено захист прав та інтересів на майбутнє. Діями відповідача не порушені права позивача, як споживача. Цими діями позивач не був позбавлений можливості здійснити (реалізувати) свої права споживача повністю або частково. Сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для позивача негативних наслідків, а у випадку непогашення заборгованості, чинним законодавством не передбачено припинення надання відповідачем зазначених послуг. При розділенні по особовому рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості на особовому рахунку квартири за послуги. Тому списати, не нараховувати або виключити заборгованість власника у ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» немає жодних правових підстав.

Крім того, розділення послуги не може бути підставою для перерахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Також, у ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» відсутні відомості про те, чи звертався позивач на адресу теплопостачального підприємства про незгоду у здійснених на його особовому рахунку операцій. Відповідач ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» вважає, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за спожиту теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло/гаряче водопостачання, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначив позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову про стягнення суми заборгованості. Отже, з вищевикладеного виходить, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явлені відповідачем позову про їх стягнення. Таким чином, сторона звернулася до суду за захистом права з відсутністю його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене, а, отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Позивач та його представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених в позові мотивів.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві. Додатково пояснив, що дійсно судовим рішенням Охтирського міськрайонного суду в незміненій частині було зобов`язано ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» здійснити позивачу перерахунок плати за надані послуги з постачання гарячої воли в його квартирі за період з 13.03.2017 по 15.04.2017 р. Відповідачем проведені зазначені перерахунки. Так, згідно квитанції за березень 2017 був проведений перерахунок в сумі 163 грн. 90 коп.; у квітні - 48 грн. 38 коп.. Рішення суду виконане, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки суд не може скасовувати особові рахунки чи заборгованість у них. Відображення заборгованості у документації підприємства будь-яким чином не порушує права позивача.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини:

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання послуг, що регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 8.04.2006 р. ТОВ СП «Правекс - Брок» в особі Охтирської філії зобов`язалася надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п. 1.1).

Згідно п. 4.4.1 зазначеного договору теплопостачальна організація зобов`язалася забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору.

За умовами п. 4.4.6 договору теплопостачальна організація зобов`язана розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників. Також теплопостачальна організація зобов`язана своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини (п. 4.4.8).

За умовами п.п. 5.2.2, 5.2.3, 5.2.4 договору теплопостачальна організація несе відповідальність у разі зниження кількісних і якісних показників послуг, надання послуг не в повному обсязі - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт в розмірі, встановленому законодавством; порушення прав споживачів згідно із законодавством; порушення зобов`язань, встановлених договором або законодавством.

Правонаступником ТОВ СП «Правекс - Брок» є ТОВ «Брок-Енергія».

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл., справа №583/2414/17; провадження 2/583/56/18, зміненим постановою Апеляційного суду Сумської обл. від 17.04.2018, було зобов`язано ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за надані послуги з постачання гарячої води в його квартирі АДРЕСА_2 , за період з 13.03.2017 по 15.04.2017 р..

Також у матеріалах справи маються квитанції від ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ»надіслані на ім`я споживача ОСОБА_1 за березень квітень та травень 2017 р. із зазначенням сум заборгованості по рахунку НОМЕР_1 у розмірі 1282,07 грн.; 1826,67 грн.; 2068,56 грн. відповідно, а також ряд повідомлень та попереджень про необхідність своєчасного внесення платежів за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 1826,67 грн..

Також у матеріалах справи є повідомлення позивача про проведення перерахунку по оплаті за централізоване постачання гарячої води від 04.10.2017 та від 11.05.2018.

27.10.2020 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Ямборко В.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження про зобов`язання ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» здійснити ОСОБА_1 перерахунок плати за надані послуги з постачання гарячої води в його квартирі АДРЕСА_2 ., за період з 13.03.2017 по 15.04.2017 р. у зв`язку із виконанням рішення боржником. Наразі дана постанова позивачем оскаржується в суді.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи вимоги позивача суд виходить із недоведеності тверджень позивача про невиконання судового рішення про зобов`язання проведення перерахунку за гаряче водопостачання, адже представником відповідача був наданий розрахунок сум перерахунку не спростований позивачем. Сума перерахунку була доведена позивачу ще у травні 2018 року, про що свідчить його особистий підпис під повідомленням. У позовній заяві позивач не наводить будь-яких аргументів, чому він заперечує проти проведеного перерахунку. Із змісту позову вбачається, що останній не визнає суму заборгованості у розмірі 1826,67 грн. із зменшенням на 29 коп., однак чому саме така сума є необґрунтовано нарахованою не аргументує. Безпосередньо до суду позивач жодного разу не з`явився і додаткових аргументів своєї позиції у суді не навів. Щодо обставин відображення в розрахункових квитанціях сум нарахувань суд погоджується із доводами сторони відповідача про те, що за період до 01.10.2017 споживачу виставлявся єдиний рахунок до сплати послуг із централізованого опалення і гарячого водопостачання. Незважаючи на те, що вказаний рахунок містив інформацію окремо по двох видах нарахувань, до сплати споживачу виставлялася єдина сума заборгованості за теплопостачання. Несплата або не повна сплата за послуги не дозволяє в повній мірі з`ясувати за що саме сплачував споживач. Крім того, наразі є чиною вищевказана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Також відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у відповідача є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання чи скасування, як прохає позивач, з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури і механізму списання боргу за житлово-комунальні послуги, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

Наявність заборгованості у квитанції у графі «борг за опалення» будь-яким чином не порушує права споживача. Останнім не спростовано вказану суму заборгованості.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ» про захист прав споживача щодо протиправного переведення нарахованого боргу з однієї категорії комунальних послуг на іншу та скасування заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко