Ухвала

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 302/945/19

провадження № 61-37ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з тривалим невиконанням рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2012 року, починаючи з 21 липня 2014 року до набрання законної сили вказаним рішенням суду; до Міжгірської районної державної адміністрації і сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про зобов`язання виконати в повній мірі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2012 року та ухвалу цього ж суду від 12 січня 2015 року в справі № 706/769/12 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника комунальної установи «Міжгірська районна лікарня»; до Міжгірської районної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди; до сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди; до комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

15 січня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом: заборони державним реєстратором Міжгірської РДА, нотаріусом, всім іншим державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо комунальної установи «Міжгірська районна лікарня»; заборони Голові комісії з ліквідації комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» або іншій особі проводити дії щодо комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» з припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської областівід 17 січня 2020 року залишено без змін.

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у вказаній вище справі, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 48, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження. Неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, переглянута апеляційним судом, якою відмовлено у забезпеченні позову, відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, постанова апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, не може бути оскаржена в касаційному порядку.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з тривалим невиконанням рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2012 року, починаючи з 21 липня 2014 року до набрання законної сили вказаним рішенням суду; до Міжгірської районної державної адміністрації і сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про зобов`язання виконати в повній мірі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2012 року та ухвалу цього ж суду від 12 січня 2015 року в справі № 706/769/12 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника комунальної установи «Міжгірська районна лікарня»; до Міжгірської районної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди; до сектору охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди; до комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький