Справа № 487/2187/19
Провадження № 2/487/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

22.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до АТ «Миколаївобленерго», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання дій АТ «Миколаївобленерго» в частині припинення постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_1 неправомірними та зобов`язання АТ «Миколаївобленерго» відновити постачання електричної енергії до вищезазначеного будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є споживачем послуг з постачання електроенергії для населення, яка постачається до житлового будинку АДРЕСА_1 АТ «Миколаївобленерго». 10.01.2019 в ході проведення технічної перевірки вузла обліку електричної енергії за вказаною адресою працівниками АТ «Миколаївобленерго» було складено акт про порушення та на підставі акту здійснено повне відключення будинку позивача від електропостачання в зв`язку з відсутністю можливості усунути порушення. Позивач вважає, що дії працівників відповідача стосовно припинення постачання електричної енергії за вказаною адресою є неправомірними, грубо порушують його законні права та інтереси внаслідок численних порушень, допущених при складанні Акту № S 9172 та при прийнятті рішення про донарахування вартості електричної енергії. Так, в порушення вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідач не звертався до суду із вимогами про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, станом на день подання позову будь-які судові справи між позивачем та відповідачем не розглядаються. За таких обставин факт безоблікового використання електричної енергії не може вважатися встановленим, а припинення постачання електричної енергії позивачу є неправомірним. Також в порушення вимог Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії в Акті № S 9172 від 10.01.2019 р. не зазначено всіх необхідних вихідних даних, а саме повного переліку струмоприймачів. Відомості, зазначені представниками АТ Миколаївобленерго в Акті № S 9172 від 10.01.2019 р. зроблені внаслідок неповного та непрофесійного огляду вищевказаного будинку. Так, в описовій частині та на схематичному зображенні Акту № S 172 від 10.01.2019 р. вказано про наявність схованої проводки, але зміни до схеми живлення після встановлення засобу обліку не вносилися, цілісність проводки не перевірялася. Просив визнати дії АТ Миколаївобленерго в частині припинення постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_1 неправомірними, зобов`язати АТ Миколаївобленерго відновити постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_1 , покласти на АТ Миколаївобленерго всі судові витрати по справі.

17.04.2019 року до суду представником третьої особи ОСОБА_2 було надано пояснення на позовну заяву, в яких останній зазначив, що АТ Миколаївобленерго та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» здійснюють свою діяльність окремо один від одного. Правилами роздрібного ринку, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, які регулюють основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними чітко розмежовані функції учасників ринку, якими є оператор систем розподілу та електропостачальник. Питання щодо припинення/відновлення постачання електричної енергії, складання актів про порушення Правил входять до компетенції оператора системи розподілу АТ «Миколаївобленерго».

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що з позовними вимогами позивача не погоджується, вважає вимоги позивача необґрунтованими, з тих підстав, що відповідач при проведенні технічної перевірки, складанні акту про порушення та визначення вартості обсягу не облікованої електричної енергії діяв виключно з дотриманням вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією. Щодо вимог позивача про відновлення електропостачання зазначив, що витрати оператора системи на здійснення робіт з відновлення електроживлення покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, проте із заявою щодо надання рахунків на здійснення робіт з відновлення електроживлення до АТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва позивач не звертався. Крім того, 12.04.2019 при проведенні позапланового контрольного огляду електроустановки позивача виявлено, що електроустановка не відповідає вимогам Правил улаштування електроустановок та Правил роздрібного ринку. Враховуючи, що позивач не надав обґрунтування своїм вимогам щодо неправомірності дій представників АТ «Миколаївобленерго», просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

До судового засідання позивач не з`явився, адвокат Заливчий Я.В., який діє в його інтересах в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в подальшому до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Клис Н.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в подальшому до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила судове засідання відкласти на іншу зручну суду дату.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» за наявними в матеріалах справи документами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої ЗУ від 17.07.1997р. №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір про користування електричною енергією № 605041 від 01.07.2010 року, на підставі якого здійснювалося постачання електричної енергії ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Із матеріалів справи вбачається, що представники АТ «Миколаївобленерго» Гавриленко Є.О. (контролер 10931), ОСОБА_3 (контролер 10797) та ОСОБА_4 (контролер 28298) провели перевірку та склали Акт про порушення № S 9172 від 10.01.2019 року у житловому будинку АДРЕСА_1 . А саме порушення п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачвальника прихованою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду». Позивач після складання акту написав на ньому свої зауваження про те, що з діями перевіряючи він не згоден, вони діяли з порушеннями його конституційних прав. Згідно акту про порушення № S 9172 від 10.01.2019 року електроустановка ОСОБА_1 повністю відключена від електроживлення у зв`язку з неможливістю усунення порушення на місці його виявлення.

14.01.2019 року, відбулася комісія АТ «Миколаївобленерго» по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ № S 9172 у присутності споживача ОСОБА_1 , за результатами якої вирішено визнати ОСОБА_1 причетним до порушення ПРРЕЕ та провести розрахунок вартості недорахованої приладом обліку споживача електроенергії, який склав 100893,33 грн., що відповідає обсягу не облікованої електричної енергії у розмірі 62516 кВт/год. Вказане рішення комісії зафіксовано протоколом № 30 від 14.01.2019 року.

18.01.2019 року за вх.№ 37/637 ОСОБА_1 звертався до голови правління АТ «Миколаївобленерго» із заявою, у якій просив розглянути питання поновлення електроживлення вищевказаного належного будинку АДРЕСА_1 . На що ОСОБА_1 надано відповідь за вих. № 01/37-660 від 04.02.2019 року, у якій зазначено, що дії працівників товариства цілком відповідають вимогам чинного законодавства в сфері електроенергетики.

Відносини з постачання електроенергії та користування нею врегульовані Законом України «Про електроенергетику» (далі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. з наступними змінами (далі Правила).

Для визначення розміру збитків, завданих порушенням Правил підлягає застосуванню Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затверджена постановою Національною комісією регулювання електроенергетики № 562 від 4 травня 2006 року з наступними змінами в редакції постанови №1338 від 14 жовтня 2010 року ( далі - Методика).

Згідно ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг.

Ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії передбачає право споживача купувати електричну енергію для власного споживання та отримувати електричну енергію належної якості. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України Про ринок електричної енергії відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Пункт 7.5. Правил передбачає, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється у разу несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства лише за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи.

Абзацем 2 пункту 7.6. Правил передбачено, що у разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення безоблікового приєднання до електричних мереж.

Пунктом 7.12. Правил передбачено, що відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Згідно із абз. 3 п. 8.2.7. Правил у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до п. 8.2.5. Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Згідно висновків комплексної електротехнічної та будівельно-технічної експертизи №4/315СЕ-19/14/181СЕ-19 від 28.01.2020 надані на дослідження матеріали та результати натурного огляду дозволяють зробити висновок про те, що схема обліку і підключення електроприймачів в електроустановці за адресою АДРЕСА_1 на час натурного дослідження не дозволяє користуватися електроенергією поза приладом обліку, та не дозволяють зробити висновок про те і що мав місце факт без облікового споживання електричної енергії позивачем прихованою електропроводкою при проведенні перевірки представниками АТ «Миколаївобленерго». Відсутність встановленого факту поза облікового споживання унеможливлює відповідь на питання щодо можливості та місця (точки) від 10.01.2019 S 9172 в схемі живлення об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . Електроустановка будинку за адресою АДРЕСА_1 станом на момент проведення натурного дослідження (19.02.2019) відповідає нормативним вимогам щодо утримання електроустановки споживача у стані, що унеможливлює без облікове споживання електричної енергії. Можливо відновити електропостачання будинку за адресою АДРЕСА_1 за умови приєднання ввідного кабелю до повітряної лінії за допомогою якої здійснюється електропостачання пров. Чайковського або іншого зовнішнього живлення.

Приписами статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням принципу верховенства права, необхідності забезпечення державою ефективного засобу правового захисту, суд, діючи у відповідності до вимог ст.5 ЦПК України, вважає, що припинення енергопостачання відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований позивач, є порушенням його інтересів, що підлягає судовому захисту.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 в справі №1-10/2004 надано офіційне тлумачення поняттю «охоронюваний законом інтерес» та визначено, що дане поняття, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Кожен громадянин України має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (статті 47, 48 Конституції України).

У відповідності до ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Підставою для визнання дій відповідача неправомірними є невідповідність таких дій вимогам чинного законодавства. Обов`язковою умовою визнання дій неправомірними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясування питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду чи на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, враховуючи те, що висновком експертизи від 28.02.2020 року встановлено, що схема обліку і підключення електроприймачів в електроустановці за адресою АДРЕСА_1 на час натурного дослідження не дозволяє користуватися електроенергією поза приладом обліку, та не дозволяють зробити висновок про те і що мав місце факт без облікового споживання електричної енергії позивачем прихованою електропроводкою при проведенні перевірки представниками АТ «Миколаївобленерго», а тому підстав, передбачених зазначеними вище правилами, у АТ «Миколаївобленерго» для припинення енергопостачання позивачу не було, суд приходить до переконання про відсутність законних підстав у ПАТ "Миколаївобленерго" станом на 10.01.2019 року здійснювати відключення позивача від мережі енергопостачання.

Відтак, дії уповноважених осіб відповідача по відключенню житлового будинку ОСОБА_1 від електропостачання є неправомірними, із порушенням конституційних прав останнього на отримання нормальних умов забезпечення охорони приватного будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, з огляду на зазначені вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відключення споживача від електричної мережі за встановлених умов, було здійснено безпідставно, між сторонами фактично виник спір, який повинен був вирішуватися в судовому порядку, а тому дії АТ «Миколаївобленерго» по відключенню 10 січня 2019 року від електричної мережі житлового будинку позивача необхідно визнати незаконними та зобов`язати відповідача відновити електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат, суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.1,3 ст.133 ЦПК України).

У відповідності до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.141 ЦПК).

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Крім того, позивач просив стягнути на його користь з АТ «Миколаївобленерго» витрати на правничу допомогу у розмірі 20170,50 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання правничої допомоги позивачу підтверджується договором про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25.02.2019 року, укладеного між адвокатом Заливчим Я.В. та ОСОБА_1 , актом № АП-000014 приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2020 року, прибутковим ордером №11 від 25.06.2020 року про сплату ОСОБА_1 20170,50 грн. від 25.06.2020 року.

За таких обставин, оскільки згідно з наданим позивачем договором про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25.02.2019 року, укладеного між адвокатом Заливчим Я.В. та ОСОБА_1 , актом № АП-000014 приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2020 року, прибутковим ордером №11 від 25.06.2020 року про сплату ОСОБА_1 20170,50 грн. від 25.06.2020 року, суд прийшов до переконання, що дані витрати є не співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом; тобто мають частково компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України,

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву), критерію необхідності подання відзивів на касаційну скаргу та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 20170,50 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 10085,25 грн.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в частині припинення постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» відновити постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10085,25 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ЄДРПОУ .

Суддя : Гаврасієнко В.О.