ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1544/21 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка діє від імені ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Булах Є.М. від 03 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на діє адвокат Лебєдєва Тетяна Олександрівна до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача адвокат Лебєдєва Т.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди спричиненої залиттям квартири, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь 36 455 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, з яких: 29 851 грн. - загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 3 268, 00 грн. - проведення судової будівельно-технічної експертизи; 84 грн. - вартість медичних препаратів; 252 грн. - оплата за послуги хімічної чистки килима; 3 000 грн. - оплата за договором будівельного підряду за виконання ремонтних робіт.

В рахунок відшкодування моральної шкоди просила стягнути: при простій необережності дій відповідача - 35 000 грн.; при грубій необережності дій відповідача - 70 000 грн.; при непрямому намірі дій відповідача 105 000 грн.; при прямому намірі дій відповідача - 140 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачу квартира АДРЕСА_2 у цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище.

01.08.2020 року через недбалість відповідача сталося залиття її квартири. Як було встановлено при складанні акту, в квартирі відповідача трапився порив металопластикової труби. Внаслідок затоплення було пошкоджено в її квартирі натяжну стелю, штукатурку на стінах, гіпсокартонові конструкції стелі, тощо.

За її заявою представниками Комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» та балансоутримувачем будинку ОСББ «Сатурн 5» було проведено обстеження системи опалення у квартирі відповідача, під час якого встановлено факт несправності та аварійності труби гарячого водопостачання у межах квартири, про що складено акт.

11.08.2020 року близько о 10:00 год. нею знову виявлені сліди залиття відповідачем її квартири в приміщенні санвузла, про що того ж дня складений акт обстеження квартири АДРЕСА_2 на предмет витоку води і справності системи водопостачання та водовідведення, в ході якого були зафіксовані крапельні витоки з системи водопостачання під ванною, труба гарячого водопостачання, яка підключена від газового котла, знаходилася в аварійному стані.

12.08.2020 року відповідачем проводились ремонтні роботи щодо заміни стояку холодної води, що призвело до чергового залиття квартири позивача та спричинило намокання штукатурного шару на стелі в місце прилягання до стояка.

Під час обстеження квартири позивача в приміщенні санвузла, кухні та коридору виявлені дефекти оздоблювальних матеріалів поверхонь стін, стель, що є наслідком неодноразового залиття водою з інженерних комунікацій, які розташовані в приміщеннях вище 3 поверху будинку по стояку двокімнатних квартир.

26.09.2020 року позивачем в квартирі були проведені ремонтні роботи, а вже 28.09.2020 року знову відбулося затоплення відповідачем квартири АДРЕСА_3 , в ході якого замокли натяжна стеля та стіни, знівечено недавній ремонт.

Позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача призвели до погіршення її здоров`я, внаслідок чого вона понесла витрати на ліки на суму 84,00 грн.

Також в результаті недбалого ставлення відповідача до внутрішніх мереж квартири, наслідком чого є пошкодження її квартири позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях та втратою душевного спокою у зв`язку з порушенням нормального способу життя та з приводу істотного погіршення житла. На відшкодування моральної шкоди просить стягнути суму, визначену у висновку судової психологічної експертизи, в залежності від суб`єктивної сторони дій відповідача.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири 33 187 грн., а також 3 268 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та 1 681, 60 грн. в рахунок відшкодування їй витрат на сплату судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 35 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати, а у задоволенні позовних вимог - відмовити. Зазначає, що позивачем не доведено факт залиття її квартири саме з його квартири, в той час як він надав докази, що спростовують його вину у залитті, зокрема це акти від 04, 05, 10, 12 серпня, 29 вересня, 05, 06 жовтня, яким суд першої інстанції не надав оцінку. Численні обстеження його квартири не виявили ознак протікання води та підтоплення.

Також вказує на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою акт технічного обстеження його квартири, проведеного комісією за участю представників Комунальної установи «Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради» та ОСББ «Сатурн 5» від 21.08.2020 року, в якому зафіксовано герметичність всіх інженерних комунікацій (водопостачання, каналізації), а також санітарного обладнання. Крапельні протікання з труби водовідведення під ванною та на крані труби холодного водопостачання, які були зафіксовані в актах від 10 та 11 серпня, на думку апелянта, не могли створити залиття квартири позивача, тоді як після ремонту трубки зливного бачка в квартирі АДРЕСА_4 у жовтні 2020 року залиття квартири позивача припинилося.

Вважає, що його вина у залитті квартири позивача не підтверджена належними та достатніми доказами. Акти про залиття квартири не відповідають вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року, оскільки при їх складанні не було представників виконавця комунальних послуг та організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання. Також у них не відображено наявність течі, затоплення, накопичення води в квартирі відповідача, місце витоку води з об`єкта протікання та потрапляння до об`єкту затоплення, конкретні причини залиття, особу, яка допустила залиття та висновок про вину цієї особи. Зокрема акт від 03 серпня 2020 року складений на третій день після зазначених в ньому подій, без огляду квартир, як відповідача, так і позивача. В акті не зазначено, з якої саме труби сталося витікання води, причини пориву труби та затікання води, причини пошкоджень в квартирі позивача та винні дії відповідача.

Апелянт вважає неналежним доказом у справі й висновок будівельно-технічної експертизи, оскільки в ньому не міститься відповідь на питання про місце витікання води, а встановлені експертом пошкодження квартири позивача не відповідають акту від 03 серпня 2020 року. Так, експертом включено у кошторис приміщення коридору, тоді як пошкодження в ньому не відображені в акті. Також експертом безпідставно включено до кошторису податок на додану вартість у сумі 4975 грн., при тому, що позивачем не надано підтвердження укладення нею договору на виконання ремонтних робіт з особою, яка є платником податку.

Вважає, що судовим рішенням на нього необґрунтовано покладені витрати, здійснені позивачем на проведення будівельно-технічної експертизи, оскільки договір на проведення експертизи укладений з ПП ПКФ «Експерт», а експертний висновок підготував експерт ОСОБА_3 .

Судове рішення вважає незаконним і з підстав порушення судом норм процесуального права, яке полягає у неналежному повідомленні його про дату судових засідань.

Рішення суду першої інстанції також оскаржено представником позивача - адвокатом Лебєдєвою Т.О., яка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 35000 грн., постановити в цій частині нове рішення, яким збільшити цю суму до 140 000 грн. В іншій частині рішення суду просила залишити без змін.

Зазначила, що матеріалами справи доведено факт систематичності протиправних дій відповідача, а саме недбалого ставлення його до внутрішніх мереж квартири, наслідком чого був порив труб у його квартирі та залиття її квартири, пошкодження оздоблення нежитлових приміщень, меблів, речей. Крім грошових коштів, їй для відновлення стану своєї квартири необхідно постійно витрачати свій час та зусилля. Суд першої інстанції, погоджуючись з висновком судово-психологічної експертизи, встановив тривалість порушення прав позивача через недбале ставлення відповідача до своєї власності, однак не арґументував, чому він вбачає в діях відповідача просту необережність. На її думку, встановлені у справі обставини свідчать про навмисні дії відповідача щодо залиття її квартири.

Суд також не врахував, що позивач через такі дії відповідача неодноразово була змушена проживати у несприятливих для неї умовах, а також те, що вона з відповідачем має довго триваючий конфлікт, останній ображає її нецензурними словами, наводить на неї наклеп, внаслідок чого у неї зіпсувались стосунки з сусідами. Також суд залишив поза увагою, що постійне перебування позивача у невротичному стані через страх затоплення своєї квартири негативно впливає на її здоров`я.

Під час перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції позивач пояснила, що майнова шкода, за відшкодуванням якої вона звернулась з даним позовом, заподіяна їй внаслідок затоплення її квартири відповідачем, яке сталося 01 серпня 2020 року та про яке 03 серпня 2020 року складений акт. Від цього затоплення, крім пошкоджень, зазначених в акті, була залита водою підлога і стіни, про що в акті не зазначено, однак це виявив експерт, який проводив будівельно-технічну експертизу. Після 03 серпня 2020 року також складались акти, але це не можна кваліфікувати як затоплення, оскільки воно полягало у незначному намоканні стелі біля стояку холодної води у санвузлі.

Відповідач доводи своєї апеляційної скарги підтримав та пояснив, що 01 серпня 2020 року сталося затоплення квартири ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у його квартирі був огляд головою ОСББ «Сатурн» та позивачем, в ході якого слідів протікання води не виявлено. 03 серпня 2020 року він був запрошений комісією, створеною головою ОСББ «Сатурн» для огляду квартири позивача. Дійсно, в квартиру з панелі міжповерхового перекриття в кухні, коридорі та в санвузлі по стінах суцільним потоком лилась вода. Але у нього в квартирі було сухо. В акті, який було складено 03 серпня 2020 року відображено, що затоплення сталося через порив труби в його квартирі. Він цей акт підписав під тиском, хоча своєї вини у затопленні не вбачав. Крім того, в цей же час він приніс позивачу 800, 00 грн. для здійснення демонтажу та монтажу натяжної стелі у санвузлі. Ці кошти він передав також під тиском. Вважає, що затоплення могло бути внаслідок протікання трубки, яка підводить воду до зливного бачка в туалеті у квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується актом від 04 серпня 2020 року, або зі стояка холодної води, який замурований в плиті перекриття в санвузлі позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що з 1993 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що розташована над кв. АДРЕСА_3 .

У відповідності до акту, складеного 03.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5», мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , мешканцем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , встановлено, що 01 серпня 2020 року відбулося затоплення квартири АДРЕСА_3 через порив труби в квартирі АДРЕСА_2 , в результаті затоплення в квартирі АДРЕСА_3 в ванній кімнаті відбулося намокання натяжної стелі, яку необхідно демонтувати, просушити; також у ніші, де проходять труби 1,5 м2 є сліди затоплення: темні плями та набухання штукатурки. На кухні підвісна стеля із гіпсокартону 2,5 м2 має жовті плями, підтьоки, дверний наличник місцями набряк. Мешканець квартири АДРЕСА_2 виплатив мешканці квартири АДРЕСА_3 за демонтаж та монтаж стелі в ванній кімнаті 800, 00 грн. Акт підписаний ОСОБА_2 без зауважень.

З акту, складеного 04.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5» та слюсарем-сантехніком ОСОБА_4 , встановлено, що об 11-00 год. 04.08.2020 року надійшла заява мешканки кв. АДРЕСА_3 про затоплення її квартири. Після огляду кв. АДРЕСА_2 течі не виявлено. Причиною затоплення кв. АДРЕСА_3 є витік на трубі зливного бачка в кв. АДРЕСА_4 .

Згідно акту, складеному 05.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5», мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , мешканцем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , мешканцем квартири АДРЕСА_4 (прізвище не зазначено) встановлено, що 05.08.2020 року о 21-00 год. відбулося затоплення кв. АДРЕСА_3 : на стелі у кухні є мокрі плями і волосяна тріщина. При огляді кв. АДРЕСА_2 слідів пориву труб не встановлено. При огляді труб спарених стояків у кв. АДРЕСА_4 слідів витоку води не встановлено. Причини затоплення кв. АДРЕСА_3 встановити не вдалося.

Згідно акту, складеному 10.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5», слюсарем Шевченком, інженером МКП «Херсонтеплоенерго» ОСОБА_5 , мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , мешканцем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , за результатами огляду квартири АДРЕСА_2 на предмет витоку води та справності системи водопостачання та водовідведення виявлено крапельні протікання із системи водовідведення під ванною, труба гарячого водопостачання, яка підключена від газового котла, знаходиться в аварійному стані, витоку з неї не виявлено. Мешканцю квартири АДРЕСА_2 запропоновано здійснити ремонт внутрішньо квартирної системи водопостачання та водовідведення.

11.08.2020 року слюсарем ОСББ «Сатурн 5» були здійснені роботи по заміні труби гарячого водопостачання в квартирі відповідача.

В цей же день комісією в цьому ж складі обстежено систему опалення квартири АДРЕСА_2 , встановлено відключення квартири від внутрішньо будинкової системи централізованого опалення із влаштуванням індивідуальної системи теплопостачання та встановленням двоконтурного газового котла. Транзитні стояки системи централізованого опалення, що проходять у межах квартири, вкриті теплоізоляційним матеріалом, знаходяться у задовільному технічному стані, слідів витоку теплоносія не виявлено. Однак під час обстеження зафіксовано крапельне витікання води з трубопроводу каналізаційної системи у ванній кімнаті. Трубопроводи водопостачання та каналізації, що проходять у межах квартири, а отже належать відповідачу, потребують ремонту за участю фахівців. З метою запобігання виникнення аварійних ситуацій власнику квартири за АДРЕСА_2 рекомендовано терміново виконати ремонт внутрішньо квартирної системи водопостачання та каналізації. Роботи необхідно виконати під контролем представників ОСББ «Сатурн 5». ОСОБА_2 висловив в акті свою незгоду з необхідністю ремонту каналізації та водовідведення, зауваживши, що протікання труб у ванній кімнаті незначне, не загрожує підтопленням.

Згідно акту, складеному 11.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5» Тихошею О.В., мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , мешканцем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 о 14-30 год. надійшла заява мешканки кв. АДРЕСА_3 про затоплення квартири в ванній кімнаті після включення води в цей день о 10-00 ранку. При огляді кв. АДРЕСА_2 виявлено крапельні підтьоки по стояку холодного водопостачання, вентиль на трубі підлягав заміні.

12.08.2020 року головою ОСББ «Сатурн 5» Тихошею О.В., мешканкою квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , у присутності власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 встановлено, що останнім відремонтовано вентиль, але не замінено. Після подачі води від мешканки кв. АДРЕСА_3 надійшла заява про підтоплення її квартири у ванній кімнаті. При огляді виявлено незначне намокання штукатурки на стелі поряд зі стояком холодної води. При огляді кв. АДРЕСА_2 видимих витоків в системі водопостачання та водовідведення не виявлено. За наслідками огляду складений акт.

Актом технічного обстеження інженерних комунікацій нежитлових приміщень квартири АДРЕСА_6 ОСББ «Сатурн 5» від 21.08.2020 року, (власник житла ОСОБА_2 ), встановлено, що на момент технічного обстеження нежитлових приміщень кухні, туалету, ванної, коридору всі інженерні комунікації (водопостачання, комунікації) і санітарні прилади (умивальник, ванна, унітаз і мийка) герметичні, ознак течі з систем і приладів не виявлено. В ході обстеження кв. АДРЕСА_7 власника житла ОСОБА_1 встановлено, що в приміщеннях суміщеного санвузла, кухні та коридору є дефекти оздоблювальних матеріалів поверхонь стін, стелі, які є наслідком залиття водою з інженерних комунікацій, розташованих в приміщеннях вище 3 поверху будинку по стояку двокімнатних квартир. Технічний стан оздоблювальних матеріалів поверхонь стін, стель в нежитлових приміщеннях квартири АДРЕСА_3 мають характерні сліди неодноразового залиття квартири водою.

За висновком судового будівельного експерта №35/2020 від 04.09.2020 року вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_8 становить 29 851, 00 грн.

За договором побутового підряду №09200 від 26.09.2020 року ОСОБА_1 сплатила 3 000, 00 грн. за установку натяжної стелі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно квитанції №000326 від 28.08.2020 року позивачем сплачено 250,00 грн. за послуги хімчистки паласу.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що актами, складеними 03.08.20, 10.08.20, 11.08.20, 12.08.20 та 28.09.20, актом обстеження системи опалення від 10.08.20, актом технічного обстеження інженерних комунікацій нежитлових приміщень квартири АДРЕСА_9 від 21.08.20 підтверджується затоплення квартири АДРЕСА_3 внаслідок витоку води з квартири АДРЕСА_2 та причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо утримання належної йому квартири і завданою позивачу внаслідок затоплення її квартири шкодою. Як зазначено в оскаржуваному рішенні, розмір шкоди доведений висновком експерта.

Проаналізувавши надані сторонами у справі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги, як доказ заподіяння шкоди позивачу, акт обстеження квартири відповідача від 10.08.20, у якому зафіксовано крапельне витікання води з трубопроводу каналізаційної системи у ванній кімнаті його квартири, оскільки затоплення квартири позивача в цей день не зафіксовано. Також затоплення квартири позивача не зафіксовано ні актом від 11.08.20, ні від 12.08.20.

Крім того, суд прийняв безпідставно до уваги і акт від 28.09.20 про затоплення квартири позивача, оскільки позивачем у позовній заяві шкода від затоплення квартири визначена на підставі висновку експерта №35/2020, складеному 04.09.20. Отже шкода від затоплення, яке мало місце 28.09.20 до нього не увійшло. Позивач в суді апеляційної інстанції підтвердила, що шкоду їй заподіяно саме затопленням, яке сталося 01.08.20.

Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо заподіяння шкоди внаслідок затоплення квартири, яке мало місце 01.08.2020.

Відповідно до статті 179 Житлового кодексу користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди.

Акт про затоплення, складений 01.08.20 року колегія суддів вважає належним доказом у справі, оскільки він відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Так, при його складанні був присутнім представник ОСББ «Сатурн 5» - обслуговуючої організації, яка є балансоутримувачем будинку. Також у акті відображено наявність затоплення, конкретні причини залиття, встановлено особу, яка допустила залиття.

Посилання апелянта, як на підставу недійсності акту, на незалучення при його складанні представника організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові мережі опалення та гарячого водопостачання колегія суддів вважає неспроможними, оскільки судом встановлено і апелянт цього не заперечує, в його квартирі встановлене опалення автономне, незалежне від внутрішньо будинкових мереж.

Невідображення в акті від 03.08.20 місця витоку води з об`єкта протікання та потрапляння її до об`єкту затоплення, а також причин пориву труби, на думку колегії суддів, не може свідчити про неналежність цього акту як доказу. Відповідач - власник квартири АДРЕСА_2 був присутнім 01.08.20 під час огляду квартири позивача, також, як він пояснив, була оглянута і його квартира. Комісія встановила, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, а також встановила його причину, із зазначенням місця протікання. Відповідач визнав, що стався порив труби з металопласту в його квартирі та 03.08.20 підписав про це акт і сплатив позивачу 800 грн. на демонтаж стелі в санвузлі.

З огляду на зазначене у колегії суддів немає підстав вважати акт від 03 серпня 2020 року таким, що складений з порушенням вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вважав доведеним, що саме бездіяльністю відповідача завдано шкоду позивачу. З такими висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди (стаття 1166 ЦК України), не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Відповідач у даному спорі не довів належними і допустимими доказами відсутність його вини у затопленні квартири позивача, яке мало місце 01.08.2020.

Посилання у апеляційній скарзі на акт технічного обстеження його квартири, проведеного комісією за участю представників Комунальної установи «Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради» та ОСББ «Сатурн 5» від 21.08.2020 року, в якому зафіксовано герметичність всіх інженерних комунікацій (водопостачання, каналізації), а також санітарного обладнання не свідчать про відсутність його вини у затопленні квартири позивача, яке мало місце 01.08.2020, оскільки вказане обстеження було проведено через 20 днів після затоплення.

Твердження апелянта про те, що висновок будівельно-технічної експертизи не є доказом на підтвердження розміру заподіяної позивачу майнової шкоди, оскільки в ньому не міститься відповідь на питання про місце витікання води, а встановлені експертом пошкодження квартири позивача не відповідають акту від 03 серпня 2020 року колегією суддів до уваги не приймаються.

Так, експертом дійсно включено у кошторис ремонтних робіт знімання і улаштування лінолеуму в коридорі площею 9,4 кв.м. при відсутності в акті від 03.08.2020 зафіксованих у ньому пошкоджень. Разом з тим відповідач під час розгляду справи стверджував, що він особисто бачив 01.08.20, як в квартирі позивача, в місці примикання плити-перекриття до капітальних стін в кухні, через коридор і в приміщенні санвузла суцільним потоком по стінах лилась вода. Зазначена обставина дає суду підстави вважати обгрунтованим включення витрат, понесених на просушування лінолеуму в коридорі до кошторису ремонтних робіт.

Є неприйнятними також арґументи апелянта з приводу безпідставності покладення на нього судовим рішенням витрат, здійснених позивачем на проведення будівельно-технічної експертизи, з урахуванням того, що договір на проведення експертизи укладений з ПП ПКФ «Експерт», а висновок підготував експерт ОСОБА_3 . Адже зі змісту договору на проведення судової будівельно-технічної експертизи від 01.09.2020 вбачається, що виконавець - ПП ПКФ «Експерт» зобов`язався організувати її проведення судовим експертом, який має свідоцтво судового експерта, видане Міністерством юстиції Україна, що і було виконано.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити й на тому, що відповідачем не надано належних доказів на спростування завданої позивачу шкоди.

Посилання апелянта на неналежне повідомлення його судом першої інстанції про дату судових засідань спростовуються матеріалами справи (а.с.224, 231).

Отже підстав для скасування судового рішення в частині вирішення питання про відшкодування позивачу майнової шкоди колегія суддів не вбачає.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг позивача та відповідача щодо незаконності рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Колегія суддів вважає, що таким принципам оскаржуване рішення в частині відшкодування моральної шкоди відповідає не в повній мірі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд обґрунтував свій висновок виключно висновком судової психологічної експертизи. Надаючи оцінку зазначеному доказу, суд врахував лише відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях відповідача по відношенню до позивача прямого умислу на завдання моральної шкоди і прийшов до висновку, що позивачу завдано відповідачем моральну шкоду при простій необережності, яка згідно висновку судово-психологічної експертизи №70-12-20 у грошовому виразі становить 35 000 грн., які й стягнув на користь позивача. Однак такий висновок щодо розміру відшкодування суд не обґрунтував.

Так, частиною першою, другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відхилення судом висновку експерта або надання йому переваги над іншими доказами повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням наведених норм процесуального права та встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок експерта-психолога, на який посилається позивач, разом із іншими наявними у матеріалах справи доказами, не дає підстав вважати, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим.

Так, оцінюючи психоемоційний стан позивача, експерт виходив з того, що залиття відповідачем квартири позивача мають постійний характер, як про це стверджувала позивач. Разом з тим, така обставина не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд також не врахував, що після залиття квартири позивача, яке сталося 01.08.20 відповідач сприяв усуненню наслідків затоплення, передав позивачу в цей же день 800 грн. на демонтаж пошкодженої водою стелі. У подальшому він усунув протікання в трубах, які проходять в його квартирі, що підтверджується актом технічного обстеження його квартири, проведеного комісією за участю представників Комунальної установи «Інспекції житлово-комунального господарства Херсонської міської ради» та ОСББ «Сатурн 5» від 21.08.2020. Тобто безвідповідального відношення з боку відповідача до утримання комунікаційних мереж в своїй квартирі та створення загрози пошкодження житла інших осіб судом не встановлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо недостатності стягнутої з відповідача суми моральної шкоди та необхідності врахування при визначенні розміру відшкодування цієї шкоди висновку експерта за наслідками проведення психологічного дослідження і оцінки дій відповідача, як таких, що скоєні з прямим умислом є необґрунтованими, оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається саме судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги позивача колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходячи із обставин справи і зібраних у справі доказів, врахувавши характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., що за встановлених у цій справі обставин відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

На цій підставі апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні.

Керуючись ст. ст.374, 375, 376, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2021 року в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 змінити, зменшивши з 35000 грн. до 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року

Суддя О.М. Полікарпова