Справа №464/7850/21
пр № 2-з/464/140/21
У Х В А Л А

19 листопада 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву адвоката Цьвока Богдана Ігоровича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

Адвокат Цьвок Б.І. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 26392 таким, шо не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою ним подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса до завершення розгляду справи судом та набрання рішення законної сили, покликаючись, що оспорюваний виконавчий напис, вчинений з порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат» та невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача, зокрема відчуження належного йому майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02 липня 2021 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

У порядку ч.3 ст.153 ЦПК України судом викликано особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Указана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі за № 752/20385/18.

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 26392, вчиненого 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № IU 1412510 від 30 листопада 2020 року в розмірі 58 567 грн, на період розгляду справи.

Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст.90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Судом установлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М., на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис № 26392, вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № IU 1412510 від 30 листопада 2020 року в розмірі 58 567 гривень. Приватним виконавцем 01 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66999666 та винесено постанову від 01 жовтня 2021 року про арешт коштів боржника, та постанову від 11 жовтня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством і є співмірним із позовними вимогами, які заявник пред`явив до суду, та приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів заявника та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову. У свою чергу, зупинення виконавчого провадження не буде мати негативних наслідків для стягувача, оскільки в разі встановлення судом правомірності вчинення виконавчого напису, виконання такого буде відновленим.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 149, 153, 247, 257-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 26392, вчиненого 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № IU 1412510 від 30 листопада 2020 року в розмірі 58 567 гривень, (виконавче провадження № 66999666), до набрання рішення суду законної сили.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Бригіді Володимиру Олександровичу до виконання та сторонам до відома.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки (ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.157 ЦПК України).

Згідно з ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Учасники справи:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», , м. Київ, вул. Сурикова, 3а

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено та підписано 19 листопада 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна