Справа № 236/152/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В., ознайомившись із заявою громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Пушкарьова Дмитра Євгеновича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

21.01.2021 представник позивача - адвокат Пушкарьов Д.Є. звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Донецького національного медичного університету, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Донецького національного медичного університету № 856-ст від 24.12.2020 про відрахування позивача з числа студентів Донецького національного медичного університету та поновити його на навчанні на третьому курсі Донецького національного медичного університету; стягнути з відповідача всі понесені позивачем судові витрати. Одночасно подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони органам Державної міграційної служби України вчиняти дії по скасуванню виданої 18.01.2018 органом № 3501 на ім`я ОСОБА_2 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 та по видворенню ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що ним в інтересах позивача громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_1 , поданий позов про визнання незаконним та скасування наказу Донецького національного медичного університету № 856-ст від 24.12.2020 про відрахування позивача з числа студентів Донецького національного медичного університету та поновити його на навчанні на третьому курсі Донецького національного медичного університету. Позов мотивований безпідставністю відрахування відповідачем позивача з числа студентів з підстав ненадходження відповідачу вартості оплати за навчання позивача від посередника, який згідно умов тристороннього договору цю оплату повністю від позивача отримав.

Факт зарахування позивача на навчання до медичного міжнародного факультету відповідача став підставою для видачі йому органом Державної міграційної служби України відповідної посвідки на тимчасове проживання в України № НОМЕР_1 , чинної до 20.07.2022.

На підставі вказаного наказу про відрахування, у позивача буде вилучено цю посвідку, буде скасована його реєстрація, а він сам буде видворений за межі України, а це позбавить можливості позивача захищати свої законні права та інтереси в суді.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Як встановлено судом предметом позову є правомірність наказу Донецького національного медичного університету № 856-ст від 24.12.2020 про відрахування позивача з числа студентів Донецького національного медичного університету, отже між сторонами виник спір.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 496 ЦПК України Іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантує кожній фізичній особі право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03), рішення від 15 травня 2008 р. Європейський суд з прав людини наголосив, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Отже з врахуванням, прав, що надані учаснику справи (ст. 43 ЦПК України) позивача не може бути позбавлено права брати участі у судовому розгляді його справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону України " Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до ч. 13 ст. 5 Закону України " Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов`язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про відрахування з такого закладу.

Втім, відповідно до п. 68 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року № 322, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення.

Приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позбавить позивача, у разі видворення за межі України, захищати свої права у суді, вид забезпечення позову як заборона вчиняти дії є співмірним із заявленими позивачем вимогами, з метою захисту прав позивача, його заяву слід задовольнити.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного зобов`язання, оскільки не вбачає потенційних збитків та інших ризиків для відповідача, пов`язаних з забезпеченням позову.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Пушкарьова Дмитра Євгеновича про забезпечення позову, задовольнити.

Заборонити органам Державної міграційної служби України вчиняти дії по скасуванню виданої 18.01.2018 органом № 3501 на ім`я ОСОБА_2 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 та по видворенню ОСОБА_2 за межі України до ухвалення рішення у справі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: