ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м.Суми

Справа №591/2677/21

Номер провадження 22-ц/816/1611/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Селяніної Юлії Олександрівни

на рішення Зарічного районного суду м. Сумивід 18 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст якого складено 27 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Турченка Сергія Петровича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - НАСК «Оранта»), про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 січня 2020 року о 14-07 год. в м. Суми по вул. Героїв Сумщини в районі будинку №27, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості у русі, здійснив наїзд на транспортний засіб Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , тобто скоїв дорожньо-транспортну пригоду, чим порушив вимоги п. 12.1, п. 1.31 Правил дорожнього руху України. Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у НАСК «Оранта».

Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 47783,84, з вирахуванням франшизи. Після надання позивачем документів, що підтверджують ремонт транспортного засобу, НАСК «Оранта» здійснило перерахунок розміру страхового відшкодування, яке визначено у сумі 58729,28 грн з вирахуванням франшизи.

Загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 95895 грн.

Різниця між розміром спричиненої шкоди та страховим відшкодуванням становить 36165, 72 грн (95895,00 грн - 58729,28 грн - 1000 грн).

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 36165,72 грн на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, 908,00 грн судового збору, 7000 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 18 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 36165 грн 72 коп.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7908 грн 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 - адвокат Селяніна Ю.О. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 21268,00 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4000 грн у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не досліджувалось, які саме роботи були виконані по відновленню пошкодженого автомобіля, їх вартість, які запчастини, матеріали були придбані позивачем та їх вартість та чи були ці роботи пов`язані з пошкодженнями спричиненими внаслідок ДТП.

Вказує, що позивачем вартість ремонту даху автомобіля була врахована двічі на суму 4240,00 грн та 3000 грн, на що суд не звернув уваги.

Крім того, акт виконаних робіт №42 від 21 квітня 2020 року не містить деталізацію таких робіт: «Вирізка, врізка, рихтовка» на суму 10000 грн; «Зварювальні роботи» на суму 5000 грн, а без деталізації таких робіт не можна дійти висновку, що ці роботи були пов`язані з пошкодженнями спричиненими внаслідок ДТП.

Також суд не надав оцінку аргументам відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу та задовольнив їх у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Турченка С.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, судове рішення законним та обґрунтованим. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2020 року о 14-07 год. в м. Суми по вул. Героїв Сумщини в районі будинку №27, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не витримав безпечної дистанції та безпечної швидкості в русі, здійснив наїзд на транспортний засіб Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1., п. 1.31. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 16 квітня 2020 року визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн (а. с.5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застраховано у НАСК «Оранта».

Відповідно до повідомлення НАСК «Оранта» від 02 липня 2020 року № 09-02-16/6106, ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 46783,84 грн (47783,84 грн - 1000 грн) з вирахуванням франшизи (а. с. 6, 12-13).

Відповідно до повідомлення НАСК «Оранта» від 03 вересня 2020 року № 09-02-16/8320, 17 липня 2020 року ОСОБА_1 здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 10945,44 грн (а. с. 7, 14).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 71625 від 22 січня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 89115,94 грн (а. с. 10-11).

Згідно з актом виконаних робіт № 321 від 15 квітня 2020 року, складеного між ПП «ОСОБА_4» та ОСОБА_1 , накладною № 321, вартість ремонту газового обладнання (газ пропан) та рихтово - фарбованих робіт даху на автомобіль Dacia Logan становить 8268,00 грн (а. с. 19-22).

Згідно з актом виконаних робіт № 42 від 21 квітня 2020 року, складеного ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вартість ремонту транспортного засобу Dacia Logan становить 87627 грн (а. с. 15-18).

Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, належного позивачу становить 95895,00 грн (87627,00 + 8268,00).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача, як особи, яка винна у вчиненні ДТП, підлягає стягненню на користь позивача різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди, яка завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу, у розмірі 36165 грн 72 коп.

Проте, повністю з висновками суду першої інстанції погодитись не можна, так як суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1, ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 січня 2020 року, та внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, підтверджується постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року.

Таким чином, керуючись наведеними нормами матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що різниця невідшкодованої позивачу суми збитків підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_2 , оскільки виплачений ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування, не покриває реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля Dacia Logan.

Разом з тим, при визначенні розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, судом першої інстанції не було враховано наступне.

З акту виконаних робіт № 321 від 15 квітня 2020 року,накладної № 321 ПП ОСОБА_4 вбачається, що приватним підприємцем виконані рихтово - фарбувальні роботи даху автомобіля Dacia Logan в сумі 4240,00 грн (а. с. 19-20).

Крім того в акті виконаних робіт № 42 від 21 квітня 2020 року зазначено виконання ремонтних робіт з підготовки, фарбування даху автомобіля Dacia Logan, вартість яких становить 3000 грн (а. с. 15).

Вказані роботи є ідентичними, а тому стягнення з відповідача їх подвійної вартості є помилковим. Колегія суддів не може погодитись з твердженнями представника позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що перед фарбуванням дах автомобіля необхідно було відрихтувати і саме ці роботи оплачені ПП ОСОБА_4 . Підготовка даху до фарбування також включає в себе рихтувальні роботи, а фарбування зазначено як в акті виконаних робіт № 321 від 15 квітня 2020 року, так і в акті виконаних робіт № 42 від 21 квітня 2020 року.

Отже, виходячи з викладеного, враховуючи хронологію виконання ремонтних робіт згідно дати в актах виконаних робоіт, на підставі п. п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 зменшенню на 3000 грн, до 33165 грн 72 коп.

Також відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні рішення суду і в частині розподілу судових витрат.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 7252 грн 02 коп.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 192 грн 12 коп.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, а саме за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу.

При визначенні розміру витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів виходить з того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

ОСОБА_1 надано додаткову угоду №2 від 12 жовтня 2021 року до договору про надання правової допомоги б/н від 09 квітня 2021 року укладену між ним та адвокатом Турченком С.П. та квитанцію про сплату 3000 грн за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу. Пропорційно до вимог апеляційної скарги, які задоволенню не підлягають, враховуючи обсяг наданих послуг, складність справи, те, що адвокат Турченко С.П. приймав участь в суді першої інстанції та обізнаний з матеріалами справи, колегія суддів визначає витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1500 грн.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Селяніної Юлії Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33165 гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7252 гривні 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 192 гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

О.І. Собина