СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3786/19

пр. № 2/759/273/21

21 січня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Штанько В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору дарування,

встановив:

У лютому 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору дарування, посилаючись на те, що 06.05.2014 року року між позивачем та відповідачем( донькою позивачки), було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності. Під час укладання цього договору між ними мала місце домовленість, що квартира переходить у її власність, однак вони залишаться проживати в квартирі як родина і надалі.

Проте, зі спливом декількох років після укладання зазначеного договору, взаємовідносини між сторонами погіршилися. Відповідачка систематично знущалася над своєю матір"ю , позивачкою по справі, била та цькувала її.

03.12.2019 року відповідачка побила позивачку, в зв"язку з чим остання , 04.02.2019 року звернулася до травмпункту КМКЛ №7.

05.02.209 року за вказаним фактом було зареєстровано кримінальне провадження № 0000921 за заявою позивачки про нанесення останній тілесних ушкоджень її донькою, відповідачем по справі.

Враховуючи вищезазначене та ситуацію, що склалася, позивачка вважає, що саме з дати нанесення тілесних ушкоджень останній та відповідної реєстрації заяви про вчинення злочину, необхідно обліковувати вказаний строк.

Ухвалою від 23.04. 2019 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в забезпечення позову, було накладено арешт на спірну квартиру(ас.42-43).

Ухвалою суду від 23.04.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого розгляду(ас.44).

31.05.2019 року відповідачка надала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову позивачки(ас.46-47).

01.10.2019 року в підготовчому засіданні, протокольно було задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та залучено по справі в якості 3-ї особи : ОСОБА_3 (ас.62).

10.02.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (ас. 65).

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що дійсно 06.05.2014 року року між позивачем та відповідачем( донькою позивачки), було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , яка належала позивачці на праві приватної власності. Укладення зазначеного договору було бажанням матері (позивачки по справі), яка проживала та проживає нині в спірній квартирі.

Представник відповідачки, зазначив, що його довірителька, відповідач по справі не проживала в подарованій квартирі до січня 2019 року, а проживала за адресою своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, визнав, що в січні 2019 року за пропозицією своєї матері (позивачки по справі) з сімейних обставин ,відповідачка( донька позивачки) переїхала до спірної квартири, в якій проживала до 03.02.2019 року, тобто до моменту виникнення конфлікту. Проте, після виникнення конфлікту між сторонами, його довірителька , забрала свою дитину та речі та виїхала із спірної квартири, а через деякий час вона дізналася, що позивачка написала заяву про скоєння нею злочину відносно її матері(позивачки по справі).

Дійсно, за заявою позивачки було зареєстровано кримінальне провадження № 0000921, однак твердження представника позивачки, проте, що його довірителька зізналася в скоєнному не відповідає дійсності, оскільки зазначене вище кримінальне провадження 27.03.2019 року було закрито та підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки.

Третя особа по справі ОСОБА_3 , який являється чоловіком позивачки по справі підтримав позицію позивачки та просив задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 06.05.2014 року року між позивачем та відповідачем( донькою позивачки), було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , яка належала позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності(а.с.6-7-9).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила, що даний договір вона підписала добровільно.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 (позивач по справі) є рідною матір"ю відповідачки(ас.10).

Судом встановлено, що позивачка , згідно ксерокопії двідки №1768 з КМКЛ№7 зверталася, 04.02.2019 року за медичною допомогою(ас.11).

Судом встановлено, що згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2019 року , за заявою позивачки було відкрито кримінальне провадження № 0000921, в зв"язку з тим, що 03.02.2019 року відповідачка нанесла тілесні ушкодження позивачці (ас.12).

Судом встановлено, що згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2019 року, кримінальне провадження № 0000921 за вищевказаною заявою позивачки, 27.03.2019 року відносно відповідачки закрито(ас.48).

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ч.2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.4 ст. 727 ЦК України визначено право дарувальника вимагати розірвання договору дарування, за умови, що на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно до ч.1 ст. 727 ЦКУ також передбачає, що дарувальник має право вимагати розірвання догоівору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров"я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

Посилання позивачки та її представника на підстави щодо розірвання договору дарування, зокрема: умисне вчинення відповідачкою протиправних дій є безпідставними, оскільки згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2019 року, кримінальне провадження № 0000921 за вищевказаною заявою позивачки, 27.03.2019 року відносно відповідачки закрито (ас. 48).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, позов не обґрунтований та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 717, 719, 722, 727, 728 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору дарування - відмовити.

Забезпечення позову, а саме: накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2019 року, скасувати. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М.Шум