Провадження № 2-др/521/34/21
10 листопада 2021 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання - Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяна Іванівна, про визнання договору недійсним,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяна Іванівна, про визнання договору недійсним.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.07.2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

До канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси представником відповідача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив суд стягнути з позивача - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн.

В обґрунтування заявленого, представник вказав, що відповідачем у відзиві на позов було вказано орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у розмірі 28500,00 грн., але при ухвалені рішення суду, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим просив задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи до суду для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не з`явилися.

Представник позивача до канцелярії суду надав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі, при розгляді заяви просив врахувати його заяву про зменшення витрат на правову допомогу.

Представник відповідача до канцелярії суду надав заяву про розгляд заяви без його участі, заяву просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

У відзиві на позов ОСОБА_1 було вказано орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у розмірі 28500,00 грн. (а. с. 101).

Проте, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник заявника, адвокат Мастістий І.А., просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн. (а. с. 179).

На підтвердження заявленої вимоги представник відповідача до суду надав Договір про надання правової допомоги № 3-09/2020, від 29.09.2020 року, та додаток № 1 до нього (а. с. 180 - 185).

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 3-09/2020, від 29.09.2020 року, виконавцем було виконані роботи:

- консультації клієнта та обговорення правової позиції по справі - 1 год. (1500,00 грн.);

- ознайомлення з матеріалами справи № 521/13224/20 - 2 год. (3000,00 грн.);

- складення проекту відзиву на позовну заяву (вивчення судової практики, правового регулювання, збір доказів) - 6 год. (9000,00 грн.)

- відібрання письмових пояснень свідка по справі - 1 год. (1500,00 грн.);

- участь у судових засіданнях по справі № 521/13224/20 - 4 год. (6000,00 грн.).

Відповідно до Прибуткового касового ордеру № 1, від 13.09.2021 року, ОСОБА_1 було здійснено оплату за послуги адвоката Мастістого І.А., на підставі Договору про надання правової допомоги № 3-09/2020, від 29.09.2020 року, у розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп. (а. с. 234).

Крім того, представником позивача до суду надано копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , від 19.08.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що Приморським ВДРАЦС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 2026. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а. с. 235).

У відповідності до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ, від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Стосовно заяви представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу, то заперечення викладені в ній, спростовуються долученими представником відповідача доказами.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 судом було відмовлено, та при ухваленні рішення суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат, з огляду на надані представником відповідача докази понесених ОСОБА_1 витрат на оплату послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 21000,00 грн., а тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача зазначені витрати.

Керуючись ст. 133, 141, 246, 264, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення, яким доповнити рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 14.07.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяна Іванівна, про визнання договору недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп..

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст. ст. 354 - 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук