№ 336/5521/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участі секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В., представника позивача адвоката Трачук Н.В., представника третьої особи адвоката Надворної О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . На момент смерті їй належала на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина цієї квартири належить позивачу. Позивач зазначає, що він, звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом, отримав постанову нотаріуса від 08.07.2021 року, якою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і вказано на його право звернутися до суду. Тому він звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Трачук Н.В. підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що Запорізька міська рада заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 не має, судове засідання просив провести без участі представника Запорізької міської ради, рішення прийняти на розсуд суду з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи.

Представник третьої особи адвокат Надворна О.С. наголосила, що ОСОБА_2 не претендує на спадщину, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

Однак представник просила суд закрити провадження в справі, оскільки вважає, що позивач повинен був звертатися до суду не в порядку позовного провадження, а із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Такі доводи представника третьої особи суд відхиляє, з огляду на наступне.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, але відповідно до положень частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву про встановлення факту без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, спір про право власності в порядку спадкування за законом може мати місце, якщо відповідач Територіальна громада в особі Запорізької міської ради та третя особа інший спадкоємець ОСОБА_2 заявлять свої права на спадкове майно.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 22.09.2021 року (справа № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20), в якій зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Під час ухвалення рішення суд у відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є співвласником цієї квартири йому належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина цієї квартири. Власником іншої 1/2 частини квартири була його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4 зворот, 7; 13).

Вважаючи себе спадкоємцем після померлої матері і таким, що фактично прийняв спадкове майно, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. с заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом а саме, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала його матері на праві спільної часткової власності. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 21 за 2021 рік, ОСОБА_1 у своїй заяві вказав, що є ще один спадкоємець донька спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 41).

Постановою нотаріуса від 08.07.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що документів, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем не надано та вказано на його право звернутися до суду (а. с. 9).

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їхня достатність та переконливість.

Згідно з цивільним процесуальним законодавством кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 в якості письмового доказу надано копію свідоцтва про його народження, з якого вбачається, що його батьком є ОСОБА_4 , а матір`ю є ОСОБА_3 (а. с. 6).

Крім того, третьою особою ОСОБА_2 , яка є сестрою позивача, її прізвище до шлюбу - ОСОБА_5 та її матір`ю є спадкодавець (це вбачається з матеріалів спадкової справи, в якій є повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження а. с. 48-51), не заперечується факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

Також суд бере до уваги обставини, які мають правове значення для правильного вирішення справи, а саме те, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживав зі своєю матір`ю є ОСОБА_3 (на день її смерті) в квартирі АДРЕСА_1 , яка у 2004 році була ними приватизована на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/2 частини квартири, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідка Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/10821 від 04.06.2021 р. та копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.11.2004 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради (а.с. 54 зворот, 61).

За таких обставин суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263, 264, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Передбачені п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206;

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.11.2021.

Суддя Є.С. Боєв

17.11.21