Справа № 191/5064/18
Провадження № 2/191/1456/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Заламай О.Ю.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобамиу відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, який в подальшому уточнив. Позов обґрунтований тим, що на підставі договору дарування нерухомого майна - будинку, посвідченого 10.04.2009 року за № 441 приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. - ОСОБА_3 належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ № Д-5 за реєстровим №1667/8 та надано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, станом на 16.04.2009 р.

Станом на 2009 рік вказане нерухоме майно складалося із: Житловий будинок А-1, рік будівництва 1948, загальна площа: 43.5, житлова площа: 23.4, матеріал стін глинобитні обкладені 0,5 цеглою; сарай Б-1, рік будівництва 1948, матеріал стін глинобитні обкладені 0,5 цеглою; літня кухня В-1, рік будівництва 1969, матеріал стін цегла; гараж Г-1, рік будівництва 1978, матеріал стін цегла; погріб П-1, матеріал стін цегла; вбиральня Е-1, матеріал стін дерево; водоколонка Л-1, металева; огорожа №1-2, штахет. Інвентаризаційна вартість станом на 2009 р. становила 47058 грн.00 коп.

Позивач в період з 2009 по 2018 роки здійснював реконструкцію та добудову до будинку за власні кошти на загальну суму в розмірі 887 726 грн. (вісімсот вісімдесят сім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 79 коп.

На підставі договору від 05.08.2018 року виконано обстеження вищезазначеної земельної ділянки, та внесено зміни в архівну справу БТІ, а саме, встановлено, що відбулися зміни: будівництво прибудови А-2, побудови а-1, прибудови а'-1, проведено реконструкцію та капітальний ремонт житлового будинку А-1 (переставлено перегородки між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3 зі зміною їх цільового призначення), збудовано альтанку Д-1, вбиральню Ж-1, літній душ 3-1, ворота №1, огорожу №2, вимощення № І демонтовано сіни а-1 стіни «глинобитні обкладені 0,5 цеглою», сарай В-1, вбиральню Е-1, огорожу №1-2 «штахет». Інвентаризаційна вартість станом на 2018 рік становить 857 472 грн.00 коп.

Між сторонами була домовленість про те, що позивачем буде проведена реконструкція і нове будівництво, а в наступному відповідачка переоформить вказане нерухоме майно на його ім`я, але на цей час між ними виник спір і відповідачка відмовляється оформити право власності на позивача, в зв`язку чим він змушений звернутись до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд, стягнути з ОСОБА_3 на його ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 користь вартість безпідставно набутого майна в розмірі 857 472 ( вісімсот п`ятдесят сім чотириста сімдесят дві) грн.00 коп.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання відповідачка та її представник не з`явились, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідачем ОСОБА_3 було надано письмове пояснення до позовної заяви, згідно якого відповідач вимоги не визнала, зазначила що ніякої домовленості із позивачем не існувало, твердження позивача є хибними та неправдивими. З наданих позивачем квитанцій не зрозуміло для яких цілей були придбані товари, роздруківки замовлень та видаткові накладні належним чином не оформлені, що в сукупності свідчить про не належні докази, яким обґрунтовує позивач свої вимоги ( а.с.94-96).

Також, представником відповідача надано письмове заперечення на уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 , відповідно до якого, уточнені позовні вимоги не визнають, просять у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами відсутні будь-які відносини чи то договірні, чи то деліктні, які б передбачали взаємні права та/чи обов`язки щодо будівництва, ремонту домоволодіння та відшкодування відповідачем вартості вказаного ремонту. У даному спорі відсутні посилання позивача на належні норми матеріального права, які б передбачали, окрім права позивача, обов`язок відповідача. Вважає, за доцільне використовувати аналогію закону у відповідності до ст. 778 ЦК України - поліпшити орендовану річ орендар може лише зі згоди орендодавця. Право орендаря покращити майно зазвичай фіксується в договорі оренди. При цьому якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця невідокремлювані поліпшення орендованого майна (тобто які неможливо відокремити від майна без його пошкодження або істотного знецінення), орендодавець зобов`язаний компенсувати йому вартість таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Якщо поліпшення було проведене без згоди орендодавця, тоді він не зобов`язаний відшкодовувати орендарю витрати. Також, експертом у висновках зазначено, що ринкова вартість домоволодіння на 01.01.2009 року могла складати 135 965 грн. 00 коп., що є припущенням, щодо можливої ціни домоволодіння, а не встановленим реальним фактом.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3 на підставі договору дарування нерухомого майна - будинку, посвідченого 10.04.2009 року за № 441 приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ № Д-5 за реєстровим №1667/8 та надано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, станом на 16.04.2009 р.

Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» № 1280 від 23.10.2018 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , станом на 16.04.2009 року складався із: Житловий будинок А-1, рік будівництва 1948, загальна площа: 43.5, житлова площа: 23.4, матеріал стін глинобитні обкладені 0,5 цеглою; сарай Б-1, рік будівництва 1948, матеріал стін глинобитні обкладені 0,5 цеглою; літня кухня В-1, рік будівництва 1969, матеріал стін цегла; гараж Г-1, рік будівництва 1978, матеріал стін цегла; погріб П-1, матеріал стін цегла; вбиральня Е-1, матеріал стін дерево; водоколонка Л-1, металева; огорожа №1-2, штахет. Інвентаризаційна вартість станом на 2009 р. становила 47058 грн.00 коп. ( а.с.4).

У судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є рідним сином відповідачки ОСОБА_3 , який приймав участь у проведенні ремонтних робіт житлового будинку, добудови та інше, за адресою проживання своєї матері, а саме: АДРЕСА_1 .

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 за період з 2017 -2018 роки витрат на будівельні матеріали при будівництві об`єктів за вищезазначеною адресою, останнім надано суду письмові документи, а саме, копії квитанцій, платіжних доручень, товарних чеків, видаткових накладних, рахунок - фактура, оплачені замовлення будівельних товарів, товаро - транспортні накладні, розписки виконаних будівельних робіт ( а.с. 8-43).

З копії матеріалів архівної справи на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що відбулись зміни в даному будинку та на земельній ділянці, на якій розташований житловий будинок, а саме: будівництво прибудови А-2, побудови а-1, прибудови а'-1, проведено реконструкцію та капітальний ремонт житлового будинку А-1 (переставлено перегородки між кухнею 1-2 та кімнатою 1-3 зі зміною їх цільового призначення), збудовано альтанку Д-1, вбиральню Ж-1, літній душ 3-1, ворота №1, огорожу №2, вимощення № І демонтовано стіни а-1 стіни «глинобитні обкладені 0,5 цеглою», сарай В-1, вбиральню Е-1, огорожу №1-2 «штахет» Інвентаризаційна вартість станом на 2018 рік становить 857 472 грн.00 коп. ( а.с.117 -125).

Згідно судової будівельно-технічної експертизи № 5890/5891-19 від 15.04.2020 року ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 01.01.2009 рік могла складати - 135 965 грн. (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень). Ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи складає - 440 400 грн. (чотириста сорок тисяч чотириста гривень). Надані копії товарних чеків, видаткові накладні за 2017-2018 роки (арк. 8-43) не спростовують і не можуть підтверджувати використання придбаних матеріалів в домоволодінні АДРЕСА_1 , крім вартості придбаних воріт зазначеної в протоколі узгоджень договірної ціни від 29.03.2017, (а.с. 37). Кошторисний метод застосувати неможливо, у зв`язку з відсутністю проектно-кошторисної документації на будівництва та наявності великої кількості прихованих робіт. Визначення вартості обладнання (котлів для опалювання) не відноситься до компетенції судових експертів - будівельників. За основу прийняті визначення орієнтовної ринкової вартості матеріалів за допомогою витратного підходу по укрупненим показникам вартості будівництва. Орієнтовна ринкова вартість будівельних матеріалів, які були використані при будівництві домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року по 01.10.2019 року, могла складати - 539 608,00грн. (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісім грн. 00 коп.).

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.

Загальні умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст. 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або відсутня взагалі. Вказаний правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 02 жовтня 2013 року у справі №6- 88цс13.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

?Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на житловий будинок» встановлено, що інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Згідно зі ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Вищевказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020року у справі №727/7282/15-ц (провадження № 61-15827св19), у постанові від 29.01.2020 року у справі №607/3318/16-ц (провадження № 61-13559св19 ).

Згідно судової будівельно-технічної експертизи № 5890/5891-19 від 15.04. 2020 року - орієнтовна ринкова вартість будівельних матеріалів, які були використані при будівництві домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року по 01.10.2019 року, могла складати - 539 608,00грн. (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісім грн. 00 коп.).

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_1 ужитловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 проведено ряд відновлюваних, ремонтних робіт та добудов.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій, платіжних доручень, товарних чеків, видаткових накладних, рахунок - фактура, оплачені замовлення будівельних товарів, товаро - транспортні накладні, відповідно до яких, були придбані будівельні матеріали, на ремонт та добудову вищезазначеного будинку.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, про те що ніякої домовленості між сторонами не було, і надані квитанції та товарні накладні не мають ніякого відношення до її житлового будинку, оскільки матеріалами справи встановлено, що в спірному житловому будинку відбулись зміни та добудови, житловий будинок поліпшився, ринкова вартість його зросла і жодними доказами відповідач не спростував проведення відновлюваних ремонтних робіт у вищезазначеному будинку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладені обставини, з урахуванням наданих доказів позивачем, висновку експерта, суд приходить до часткового задоволення позову, шляхом, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на будівельні матеріали при будівництві об`єктів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 539 608 ( п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп.,-

Питання про розподіл судових витрат вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,141,259,263-265,268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 витрати на будівельні матеріали при будівництві об`єктів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 539 608 ( п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 5 396 ( п`ять тисяч триста дев`яносто шість) грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Г. В. Бондаренко