Справа № 128/2770/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 померла йог мати ОСОБА_2 . Після її смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину, не має. Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 він прийняв відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України шляхом подання у встановлений ст. 1270 ЦК України строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Пояснює, що оформити у нотаріуса спадкові права після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 він не має змоги. На житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до листа КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2021 року за № 1641/1/01-9/21 станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями КП «ВООБТІ» не проводилася. Згідно з записами в погосподарських книгах станом на 15 квітня 1991 року двір, в якому розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , відносився до категорії колгоспних. Членами колгоспного двору на цю дату згідно з записами в погосподарській книзі за 1991-1995 роки були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року право власності на майно колгоспного двору, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , набули мати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Таким чином, частка кожного члена колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року складала 1/2. Право власності кожного члена колгоспного двору на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 підтверджується записами в погосподарських книгах, які слід визнавати в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04.06.2021 року за № 836/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії мені відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Крім того, позивач не в змозі отримати свідоцтво про право власності на відповідну частку у праві власності на житловий будинок як члена колгоспного двору в сільській раді, оскільки органи місцевого самоврядування відповідно до змін в законодавстві з 01 січня 2013 року позбавлені права оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

З огляду на вищевикладене позивач звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Байдак В.Г. подали суду заяву згідно якої позов підтримують в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просять слухати за їх відсутності.

Відповідач Стрижавська селищна рада в особі голови Демченко М.І. подали заяву про слухання справи за їх відсутності, при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.15-28-31).

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Однак оформити у нотаріуса спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не має змоги.

На житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до листа КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2021 року за № 1641/1/01-9/21 станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями КП «ВООБТІ» не проводилася (а.с.32).

Згідно з записами в погосподарських книгах станом на 15 квітня 1991 року двір, в якому розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , відносився до категорії колгоспних (а.с. 50-63).

Членами колгоспного двору на цю дату згідно з записами в погосподарській книзі за 1991-1995 роки були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з діючим на той час Законом України „Про власність" від 15.04.1991 року, постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно з ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів

Таким чином, частка кожного члена колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року складала 1/2.

Право власності кожного члена колгоспного двору на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 підтверджується записами в погосподарських книгах, які слід визнавати в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04.06.2021 року за № 836/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії мені відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що у мене відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.66).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору".

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 84,6 кв. метри, житловою площею 70,1 кв. метри (на Ѕ частку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 та на Ѕ частку як члена колгоспного двору).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 21.09.2021 року до складу житлового будинку входять: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», веранда літ. «а1», гараж літ. «Б», літня кухня, сарай літ. «В», погріб літ. «п/В».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.11.2021.

Учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, адреса: смт. Стрижавка, вул. 40-річчя Перемоги, 7, Вінницького району Вінницької області.

Суддя І.А. Ганкіна