№ 2/242/394/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., за участю прокурора Попова Р. Ю., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону, який діє в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, до ОСОБА_1 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про відшкодування витрат, спричинених вчиненням злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Білоцерківського гарнізону звернувся до суду інтересах держави в особі Міністерства оборони України із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, спричинених вчиненням злочину. В обґрунтування позову зазначив, що військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Волноваха Донецької області. В подальшому на підставі поданих документів матері загиблого ОСОБА_3 ОСОБА_2 призначено та виплачено грошову допомогу в сумі 344 500,00 грн. Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року, який набрав законної сили 28 вересня 2017 року, встановлено, що військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 загинув внаслідок вчинення його співслужбовцем солдатом ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Зазначив, що витрати Міністерства оборони України , які були здійснені при виконанні зобов`язань перед військовослужбовцем ОСОБА_3 в разі його смерті, а саме виплати в сумі 344 500 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи - ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену вчиненням злочину, в сумі 344 500,00 грн.
В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, що за вчинений злочин він відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Представники Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.
Суд, вислухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду , лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Суд визнав доведеним, що 06 вересня 2015 року приблизно, у період часу з 05 годині 00 хвилин по 05 годину 30 хвилин, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_1 , маючи при собі закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № НОМЕР_2 зі спорядженим до нього магазином, в якому знаходилось 45 бойових патронів, знаходився на 3 (третьому) поверсі в одній із переобладнаних для відпочинку спальній кімнаті у будівлі колишнього заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якій тимчасово дислокується та перебуває особовий склад військової частини польова пошта В0849 Збройних Сил України, разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини солдатом ОСОБА_4 та молодшим сержантом ОСОБА_3 . У період часу знаходження у вищезазначеній переобладнаній спальній кімнаті на 3 (третьому) поверсі, між військовослужбовцями ОСОБА_1 з одного боку, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з іншого боку, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між ними протягом служби, виник словесний конфлікт, який супроводжувався штовханиною між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також висловлюваннями з боку ОСОБА_3 , який підбурював ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Так, в процесі даного конфлікту ОСОБА_1 відійшов від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на відстань приблизно 5 метрів, та стоячи у місці біля виходу з приміщення кімнати трохи лівіше відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зняв з плеча закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_2 та взяв у руки, далі перевів запобіжник автомату у положення одиночних пострілів набоями та утримуючи його в правій руці, навів дуло автомату у бік останніх. В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не маючи при собі будь-якої зброї, в цей час знаходились біля вікна, розташованого справа відносно входу у приміщення, де вони курили, при цьому висловлювались на адресу ОСОБА_1 словами які, на його думку, принижували його честь та гідність з приводу військової служби, чим викликали у останнього почуття гніву та образи. Внаслідок чого, з огляду на провокуючу поведінку з боку останніх, у ОСОБА_1 виник раптовий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільну небезпечність наслідків у вигляді настання смерті від застосування автоматичної вогнепальної зброї, бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто двох осіб, скориставшись тим, що останні, знаходячись біля вищезазначеного вікна, були звернені до нього спиною на відстані приблизно 5 метрів, тобто у місці та обстановці, яка не створювала ОСОБА_1 небезпеку, утримуючи в правій руці закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , приведеного у бойову готовність, здійснив з нього вісім одиночних пострілів спрямованих в ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , поціливши останнім в ділянки життєво важливих органів, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального кульового поранення голови з багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепу, розтрощенням головного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, 5-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, 5-го грудного хребця, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок двох пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_4 та заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: множинних вогнепальних кульових наскрізних поранень грудної клітини, правої та лівої поперекових областей, лівої сідниці, живота з ушкодженням лівої легені, 4-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, правої долі печінки, 2-го поперекового хребця, брижі тонкого кишківника, лівої клубової кістки та правої лобкової кістки, сліпе кульове вогнепальне поранення правого передпліччя з багатоуламковим переломом променевої кістки, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок чотирьох-п`яти пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_3 . Від отриманих наскрізних кульових вогнепальних поранень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 померли на місці, отримавши несумісні з життям поранення. Таким чином, ОСОБА_1 , обравши такий вид знаряддя злочину, кількість та спосіб здійснення пострілів з автоматичної вогнепальної зброї, характер заподіяних тілесних ушкоджень, мав прямий умисел на умисне вбивство двох осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після вказаних дій, ОСОБА_1 , розуміючи те, що на звук здійснених ним пострілів, почнуть збігатися військовослужбовці цієї ж військової частини та він може бути викритий у вчиненні особливо тяжкого злочину, кинув ввірений йому автомат та залишив місце дислокації військової частини. Близько 14.00 години 06 вересня 2015 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 2017 року вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року відносно ОСОБА_1 залишений без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 зазначеного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби
У відповідності до п. а) ч. 1 ст. 16-2 Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Згідно з вимогами, визначеними в ч. 1 ст. 16-1 зазначеного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця.

На виконання вищевказаних вимог комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби вирішено виплатити матері загиблого 06 вересня 2015 року ОСОБА_3 допомогу в розмірі Ѕ частини від 500-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 344 500 грн. , відповідно до протоколу засідання № 81 від 30 вересня 2016 року,затвердженого Міністром оборони України 05 жовтня 2016 року,

Згідно із копією витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 670 від 04 листопада 2016 року начальнику відділу фінансового забезпечення доручено перерахувати кошти, отримані для виплати одноразової грошової дороги, ОСОБА_2 на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк».

Дана сума була перерахована на рахунок ОСОБА_2 в АТ «Ощадбанк» м. Чернігів, що підтверджується копією платіжного доручення № 1219 від 07 листопада 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Абзацом 2 п. 8 зазначеної Постанови передбачено, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.
Таким чином, приймаючи до уваги, що Міністерством оборони України було сплачено грошову допомогу матері ОСОБА_3 , який загинув внаслідок неправомірних дій відповідача, і враховуючи, що його вина доведена вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року, суд вважає, що витрати позивача по сплаті грошової допомоги підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи.
В зв`язку із викладеним вимоги про стягнення шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням зазначеної ціни позову 334 500,00 грн., сума судового збору за подання даного позову становить 5 167,50 грн.
Разом з тим, позивач, звернувшись до суду із позовом у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є звільненим від сплати судового збору.
Таким чином, з урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 167,50 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону, який діє в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, до ОСОБА_1 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, спричинених вчиненням злочину- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь Міністерства оборони України (, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) майнову шкоду, спричинену вчиненням злочину, в сумі 344 500 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 5167 (п`ять тисяч сто шістдесят сім) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя В. І. Капітонов