ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

м.Суми

Справа №592/9918/20

Номер провадження 22-ц/816/96/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

боржника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Хитрова Б.В., у м. Суми, повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 04 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв представник ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з ОСОБА_1 з 24 квітня 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися діти сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2012 року шлюбні відносини між ними припинені, діти проживають разом із заявницею та перебувають на її утриманні.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання дітей, заявниця просила видати судовий наказ, яким стягнути з нього аліменти на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі по 1159 грн кожному щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

04 вересня 2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі по 1159 грн кожному, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 28 серпня 2020 року, та аліменти визначено сплачувати на користь матері дітей ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 210 грн 20 коп.

29 жовтня 2020 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами вказаний вище судовий наказ та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей за нововиявленими обставинами, виданого за заявою ОСОБА_2 , залишивши судовий наказ №592/9918/20 від 04 вересня 2020 року, в силі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що обставини, на які він посилається у своїй заяві, є новими, а не нововиявленими та не можуть бути підставою для перегляду судового наказу.

Зокрема, заявник апеляційної скарги наголошує на тому, що на час видачі судового наказу суду не були відомі обставини, які є істотними, а саме те, що ОСОБА_2 не мала права на звернення до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання синів, оскільки вони проживають з її батьками, а не з нею та вона їх не виховує і не утримує.

Стверджує, що з 2017 року ОСОБА_2 постійно проживає в Німеччині з іншим чоловіком та хотіла забрати туди і дітей, однак він не надає дозволу на їх виїзд, так як має бажання самостійно здійснювати виховання дітей, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання синів разом з ним.

Зазначає, що він в добровільному порядку надавав батькам ОСОБА_2 кошти на утримання синів, а в період коли діти не навчалися в школі вони проживали у нього і саме він здійснював їх утримання.

Від ОСОБА_2 до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, письмових заперечень теж.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст. 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24 квітня 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), під час якого у них народилися діти сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільних дітей, яку обґрунтовувала тим, що сини проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а боржник в добровільному порядку не надає коштів на їх утримання.

Натомість, боржник ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами виданого судового наказу, вказував на відсутність у заявниці права на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, так як їх діти з нею не проживають, оскільки вона не проживає на території України з 2017 року, а з червня 2018 року вона не здійснює піклування за своїми малолітніми дітьми, .

Колегія суддів не вбачає правових підстав, передбачених вимогами ст. 423 ЦПК України, для перегляду виданого судового наказу за нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

Так, у відповідності до приписів ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюєтьсяза рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючи до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у супереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження відсутності у ОСОБА_2 права на отримання аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме те, що вони з матір`ю не проживають та не перебувають на її утриманні.

Долучені до апеляційної скарги фотознімки такими доказами не являються, оскільки не підтверджують, що ОСОБА_2 обрала постійне місце проживання на території Німеччини та не здійснює утримання своїх синів, а лише вказують на те, що вона відвідувала цю країну.

Щодо письмових документів (а.с. 49, 50), то вони складені іноземною мовою, офіційного перекладу державною мовою ОСОБА_1 надано не було, а тому встановити їх зміст колегія суддів не має можливості.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що заявниця ОСОБА_2 зареєстрована разом із ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр» (а.с. 31). Саме ця адреса була зазначена ОСОБА_2 при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу.

Слід зазначити також, що звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про визначення місця проживання дітей разом з ним також не є підставою для відмови у задоволенні заяви їх матері ОСОБА_2 про стягнення аліментів. У разі позитивного вирішення спору ОСОБА_1 не позбавлений можливості в судовому порядку припинити стягнення з нього аліментів та, у свою чергу, пред`явити вимоги до матері дітей про стягнення з неї аліментів на їх утримання.

За встановлених обставин, переглядаючи справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що боржником ОСОБА_1 не доведено існування обставин, які у відповідності до положень ст. 423 ЦПК України є істотними та вплинули б на результати розгляду судом першої інстанції заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, а тому вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а ухвалу місцевого суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21 січня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

О.Ю. Кононенко