Дата документу 25.10.2021
Справа № 334/4123/20
Провадження № 2/334/3130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Мазаєвій Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути, в солідарному порядку, з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Водоканал», однак вчасно оплату за надані послуги не вносить, у зв`язку з чим за період з 01.06.2002 по 30.09.2009 року та з 01.07.2016 по 31.05.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 15062,03 гривні, яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також суму судового збору, понесену при зверненні з позовом до суду у розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2021 року позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року вищезазначене заочне рішення скасовано, у зв`язку із задоволенням заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, справа призначена до розгляду.

Під час розгляду справи позивачем подана уточнена позовна заява в якій просив стягнути з відповідачів, в солідарному порядку борг, за надані КП «Водоканал» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за адресою: АДРЕСА_1 , який утворився за період часу з 01.06.2002 по 30.09.2009 року та з 01.07.2016 по 31.05.2020 року у розмірі 12358,44 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточненій позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи проти позову заперечувала. Надала відзив на позов в якому зазначила, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за період часу з 01.06.2002 по 30.09.2009 року та з 01.07.2016 по 31.05.2020 року в розмірі 5242,8 гривні. Позивачем заявлені вимоги поза межами строків позовної давності, які просить застосувати під час постановлення рішення. Окрім того, зазначила, що відповідач ОСОБА_2 хоча зареєстрований у квартирі, але фізично не може користуватися послугами позивача, оскільки з 16.08.2017 року перебував під вартою, був засуджений та з 10.12.2018 року відбуває покарання у КВК № 101.

Таким чином, вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені частково, та стягнута заборгованість за період часу з 15.07.2017 року по 31.05.2020 року в розмірі 4909,61 гривня.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 9 листопада 2017 року.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житлово-комунальних послуг.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами.

Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Згідно статей 14, 20, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний проводити оплату таких послуг відповідно до затверджених органом місцевого самоврядування тарифів.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що КП «Водоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою на ім`я ОСОБА_1 в КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати послуг. У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що також підтверджується відповідями департаменту реєстраційних послуг ЗМР.

З розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення вбачається, що КП «Водоканал» у зазначену квартиру, в період з 01.06.2002 по 31.05.2021. було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 12799,74 гривень. За спірний період оплата послуг, що надавалися КП «Водоканал», здійснювалась частково в розмірі 406,03 гривень, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12358,44 гривень.

Разом з тим, під час розгляду справи представником відповідача та відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.267ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.

Відтак заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства.

ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення однією з підстав зазначається застосування строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Водоканал» звернувся до суду 22 липня 2020 року із вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.06.2002 року по 30.09.2009 року та з 01.07.2016 року по 31.05.2020 року, а отже враховуючи строки позовної давності, стягнення заборгованості за надані позивачем послуги має бути здійснено з 01 липня 2017 року, що згідно розрахунків позивача за період з 01.07.2017 року по 31.05.2020 року становить 7248,89 гривень.

Щодо не проживання, та відповідно, неотримання ОСОБА_2 послуг позивача, суду надані письмові докази, з яких вбачається, що з 16.08.2017 року ОСОБА_2 перебував під слідством та на сьогоднішній день відбуває покарання ДУ «Кам`янська виправна колонія № 101» з 10.12.2018 року, кінець строку 02.10.2021 року.

ОСОБА_1 та вважає, що розмір заборгованості за період часу з 15.07.2017 року по 31.03.2020 року становить 4909,61 гривень, який і має бути стягнутий, проти чого не заперечував представник позивача.

Відповідно до ст..82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 78 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 81, 83 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позовних вимог та заперечень на них, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період часу з 15.07.2017 року по 31.05.2020 року в розмірі 4909,61 гривень.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні із позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102,00гривні, який підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам, що становить 835,06 гривень, з кожного по 417,53 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 76-81, 141, 259, 265-268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані: АДРЕСА_1 , на користь КП «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая,61, , р/р НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ») заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення за період часу з 15.07.2017 року по 31.05.2020 року в розмірі 4909,61 гривень. (чотири тисячі дев`ятсот дев`ять гривень 61коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані: АДРЕСА_1 , на користь КП «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая,61, , р/р НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ») судові витрати у розмірі 835,06 гривень (вісімсот тридцять п`ять гривень 06), з кожного по 417,53 гривень.(чотириста сімнадцять гривень 53 коп.)

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.