Сквирський районний суд Київської області
Справа № 1022/1795/2012
Провадження № 4-с/376/4/2021
У Х В А Л А

"24" вересня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язати вчинити дії,

Встановив:

Стягувач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаною скаргою, яка обґрунтована тим, що у провадженні Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 362 685 94 на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 1022/1795/2012, виданий 21.06.2012 року Сквирським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у твердій грошовій сумі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.05.2012 року.

17.05.2017 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким, зокрема, було внесено зміни до частини 2 статті 182 СК України і встановлено, що: мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України від 03.07.2018 року частину 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Тобто, внесення змін до Сімейного кодексу України та збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів не вимагає від Стягувача звертатися до суду та отримувати нове рішення, оскільки саме на державного виконавця покладається обов`язок забезпечення стягнення аліментів у розмірі, не менше мінімального гарантованого розміру.

18.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця Сквирського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни з клопотанням про перерахунок та збільшення розміру аліментів до гарантованого законом мінімуму 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який прийнято у травні 2017 року.

08.07.2021 року заявник отримала відповідь державного виконавця Сквирського ВДВС Драч І.А. № 19491 від 06.07.2021 року, що підтверджується поштовим конвертом, про відмову у задоволенні її клопотання та рекомендовано звернутися до суду.

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними та просить суд з урахуванням уточнень:

Визнати неправомірними дії державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни, що полягають у наданні відмови та не проведенні перерахунку аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні ВП № 36268 594, починаючи з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 VIII з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого частиною 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інну Анатоліївну, здійснити перерахунок аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом № 2/1022/514/12, виданим Сквирським районним судом Київської області (ВП № 362 68 594), починаючи з дня набрання чинності Закону України ««Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 VIII з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого частиною 2 статті 182 сімейного кодексу України та частиною 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та здійснювати вказаний перерахунок до повноліття дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву в якій скаргу підтримала в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності та не проводити фіксування судового процесу технічними засобами (а. с. 63).

Державний виконавець Драч Інна Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 62).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 61).

Відповідно ч. 2 ст. 450 ЦПК неявка осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів виконавчого провадження № 53506172 вбачається, що з 17.01.2013 року на примусовому виконанні Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 1022/1795/2012, виданий 21.06.2012 року Сквирським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у твердій грошовій сумі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.05.2012 року (а.с. 22-23).

ОСОБА_2 виконує дане судове рішення.

18.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Сквирського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни з клопотанням про перерахунок та збільшення розміру аліментів до гарантованого законом мінімуму 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який прийнято 17.05.2017 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким, зокрема, було внесено зміни до частини 2 статті 182 СК України і встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 13-14).

08.07.2021 року стягувачем отримано відповідь державного виконавця Сквирського ВДВС Драч І.А. № 19491 від 06.07.2021 року про відмову у задоволенні її клопотання та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15-16).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який почав діяти з 08.07.2017 р., частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Дані правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 р. по справі №628/3112/18, постановах Верховного Суду від 20.06.2019 р. по справі №632/580/17, від 30.06.2020 р. по справі №320/8024/16-ц.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що державний виконавець, в провадженні якого перебуває вищезазначене виконавче провадження, починаючи з 28.08.2018 року мала стягувати з платника аліменти у розмірі, який мав бути не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, тобто не нижче ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і розрахунок заборгованості по аліментам робити також з урахуванням розміру аліментів, який мав бути не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З матеріалів виконавчого провадження № 36268594 та відповіді Державного виконавця Сквирського ВДВС Драч І.А. від 06.07.2021 року № 19491 вбачається, що державний виконавець при здійсненні примусового виконання рішення Сквирського районного суду від 21.06.2012 року про стягнення аліментів, не в повному обсязі дотрималась вимог ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає за необхідне та відповідно до вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України визнати дії виконавця неправомірними і зобов`язати державного виконавця поновити порушене право заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,4,12,13,76,81, 258 -261,351,352, 353, 354, 450 - 453 ЦПК України,

ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд

Постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов`язати вчинити дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інни Анатоліївни (), що полягають у не проведенні перерахунку аліментів у ВП № 36268594 під час виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.06.2012 року у справі № 1022/1795/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч Інну Анатоліївну провести перерахунок аліментів у ВП № 36268594 під час виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 21.06.2012 року у справі № 1022/1795/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально граничного, щомісячного, розміру аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 року до повноліття дитини.

З текстом ухвали можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Суддя О.М. Коваленко