Справа № 473/4512/20
РІШЕННЯ

іменем України

"22" січня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

31.12.2020 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що свідоцтво на право власності на житло, видане 08.10.1997 року органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі розпорядження керівника органу приватизації №2270 від 08.10.1997 року на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стосується об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації 13.10.1997 року за реєстровим номером 8483.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначав, що в адміністративному порядку усунути виправлення у зазначенні номера будинку, де знаходиться квартира, в указаному правовстановлюючому документі не має можливості, оскільки орган, що видав його, надав письмову відмову з посиланням на те, що до Положення про порядок передачі квартир, будинків у власність громадян внесені після видачі правовстановлюючого документу зміни, які унеможливлюють усунути описку.

Посилаючись на те, що зазначений факт має для заявника юридичне значення, оскільки вона бажає здійснити розпорядження належним на праві власності нерухомим майном, представник заявника просив заяву задовольнити.

В судове засідання представник заявника не з`явився, суду надав письмову заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання вимог заяви.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - в судове засідання не з`явилися, суду надали заяви про відсутність заперечень проти заяви.

Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради Миколаївської області - в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність заперечень проти заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявниці та заінтересованим особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 .

Вказане нерухоме майно вони набули у власність на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 08.10.1997 року органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі розпорядження керівника органу приватизації №2270 від 08.10.1997 року.

Проте, при оформленні вказаного свідоцтва на право власності на житло у тексті було допущено технічну помилку-описку щодо номеру будинку, де знаходиться квартира, що є об`єктом права власності за цим свідоцтвом, а саме - замість правильного номеру будинку «2а» було помилково зазначено неправильний номер будинку «2в».

Водночас, в копії свідоцтва про право власності на житло, яка видана на підставі оригіналу свідоцтва, який зберігається в матеріалах приватизаційної справи на квартиру зазначено номер будинку «2в» без виправлень до тексту свідоцтва щодо правильного номера будинку, у якому знаходиться квартира заявниці. Однак, другий екземпляр оригіналу цього свідоцтва з виправленням номеру будинку наявний у заявника, а виправлення належним чином не оформлено (відсутні печатка та підпис під застереженням про виправлення).

При цьому, право приватної власності на зазначену квартиру на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло було зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в Вознесенському бюро технічної інвентаризації із зазначенням правильного номеру будинку «2а» за реєстраційним номером № 8483 від 13.10.1997 року.

Крім того, згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого 17.11.1994 року органом приватизації Вознесенської міської ради на підставі розпорядження №1375 від 17.11.1994 року власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Державна реєстрація прав власності на житлові будинки та споруди з моменту їх запровадження регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56), Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель та споруд, а також державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки та споруди не залежно від їх державної реєстрації. Такий стан справ проіснував до набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У відповідності до пункту 2 глави 8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, дописки і виправлення можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації (у разі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

У зв`язку з цим, заявницею було подано заяву до Вознесенської міської ради з проханням застережити підписом відповідної посадової особи та печаткою виправлення у свідоцтві про право власності на житло у порядку, встановленому законодавством.

Однак, заявниця отримала відмову з обґрунтуванням, що орган місцевого самоврядування згідно ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не наділений повноваженнями вносити зміни до правовстановлюючих документів.

Помилка в оригіналі правовстановлюючого документу на нерухоме майно не дозволяє заявниці реалізувати права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У зв`язку з тим, що в примірнику оригіналу свідоцтва про право власності на житло, який має заявниця ОСОБА_1 внесено незастережені виправлення в номері будинку, де розташована квартира, а в примірнику оригіналу свідоцтва про право власності на житло, який зберігається в матеріалах приватизаційної справи невірно зазначено номер будинку, у якому розташована квартира, заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості внести відомості про державну реєстрацію права власності на цю квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, як таке, що виникло та було зареєстроване в установленому порядку до 01 січня 2013 року, а також у подальшому вчинити дії щодо відчуження свого майна.

З огляду на викладене, єдиним можливим способом виправити помилку в свідоцтві про право власності на житло є звернення до суду в порядку окремого провадження з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Виправлення зазначеної технічної описки у свідоцтві про право власності на житло дозволить привести у відповідність цей правовстановлюючий документ як підставу для внесення відомостей про право власності на належну заявниці квартиру, яке виникло до 01.01.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Встановити юридичний факт, що свідоцтво на право власності на житло, видане 08.10.1997 року органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі розпорядження керівника органу приватизації №2270 від 08.10.1997 року на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стосується об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації 13.10.1997 року за реєстровим номером 8483.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська