Справа № 135/48/21
Провадження № 2/135/104/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21.01.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., ознайомившись з позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

20 січня 2021 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Оцінюючи цей позов в порядку, визначеному ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд враховує, що як визначено ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Цивільне судочинство в судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, окрім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, віднесено статтею 43 ЦПК України до обов`язку учасників справи.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що така заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до КП «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

До позовної заяви позивачем додано платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 2 102 грн меморіальним ордером № 1109895 від 17 вересня 2020 року.

Станом на 20.01.2021 підтвердження сплати позивачем судового збору згідно з меморіальним ордером № 1109895 від 17 вересня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 2 102 грн при перевірці в автоматичному та ручному режимах в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» у картці справи ЄУН №135/48/21 - відсутнє.

Водночас встановлено, що дана квитанція врахована раніше та була приєднана до матеріалів справи ЄУН №135/1251/20.

При цьому, згідно з програмою документообігу «Д-3», ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області позовну заяву у справі ЄУН №135/1251/20 повернуто позивачу. Питання про повернення сплаченого судового збору вирішено не було.

Порядок сплати судового збору визначено ст.6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно заяви після повернення його заявнику/позивачу.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто, в разі повернення заяви або скарги заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору в такій справі, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду він не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

При цьому строк звернення з клопотанням про повернення судового збору Законом не обмежено. Тому позивач має право повернути судовий збір за його клопотанням по справі ЄУН №135/1251/20 в будь-який час, оскільки його заява була повернута.

Таким чином, оскільки позивачем надано квитанцію про сплату судового збору, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України за іншою позовною заявою в іншій справі, тому слід вважати судовий збір в розмірі 2 102 грн позивачем за подання позовної заяви в даній справі - несплаченим.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір справляється в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270 грн.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн, враховуючи, що позовна заява згідно із штампом на конверті подана 14.01.2021.

Відповідно до приписів ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст.175, 177 ЦПК України, що відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя