Дата документу 12.10.2021
Справа № 334/4057/21
Провадження № 2/334/2981/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги,

встановив:

представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту воду та послуги водовідведення за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 в сумі 13683,32 гривні.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є споживачами послуг, які КП «Водоканал» надає у квартиру АДРЕСА_1 . Позивачем за вказаною адресою за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 15449,41 гривень. Відповідачами за вказаний період нарахування сплачувались частково в сумі 1766,09 гривень, а тому станом на 01.05.2021 сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 13683,32 гривні.

Ухвалою від 15.06.2021 відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачам копії ухвали та копії позовної заяви з додатками направлялась рекомендованим листом з повідомленням про вручення за їх місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою про особисте вручення.

Відповідачі у визначений судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзивів на позов не скористались.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідок Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.06.2021 відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_3 відсутня.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 з надання послуг за вказаною адресою відкритий позивачем на ім`я ОСОБА_1 як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг, які надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» по особовому рахунку.

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунку суми нарахувань, оплат та заборгованості за вказаним рахунком позивач за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 надав відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 15449,41 гривень. Відповідачами за вказаний період послуги сплачувались частково - в сумі 1766,09 гривень, а тому станом на 01.05.2021 заборгованість складає 13683,32 гривні.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У ст. 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Аналогічні норми містить ст. 1 Закону № 2189-VIII.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV, ст. 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР та ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , за яким проводились нарахування.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач виконує в повному обсязі. Споживачі, у свою чергу, порушили свої зобов`язання та своєчасно не вносили оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 мають заборгованість у сумі 13683,32 гривні.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у сумі 13683,32 гривні.

Позов в частині стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не виконаний обов`язок, передбачений ст. 81 ЦПК України щодо доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме доведення обставин, що вказана відповідачка є споживачем послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_2 . Як вже зазначалось, відповідачка ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою, а інших належних, допустимих та достатніх доказів, які спростовують вказану обставину позивач не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 гривень в рівних частках - по 1135 гривень з кожної.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 76-81, 133, 141, 258, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за спожиту воду та послуги водовідведення у сумі 13683 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 32 копійки.

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень в рівних частках - по 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Водоканал», місцезнаходження: вул. Святого Миколая, буд. 61, м. Запоріжжя, .

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання (останнє відоме): АДРЕСА_2 .

Суддя: