Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 Справа №607/14360/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Бочана І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 - 2/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2017 року та 1/3 частка на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 08 липня 2021 року про придбання цієї частки з прилюдних торгів, яка до цього належала відповідачу як співвласнику, який мав боргові зобов`язання перед позивачкою.

ОСОБА_2 є другим чоловіком померлої матері позивачки, фактично з 2017 року не проживає у квартирі, тому що проживає в іншій місцевості, однак надалі залишається зареєстрованим у житлі за вищевказаною адресою, ніяких комунальних платежів з 2017 року не здійснює та відмовляється знятися з реєстрації у даній квартирі. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування цим нерухомим майном, зокрема, вона позбавлена можливості оформити субсидію.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

11 жовтня 2021 року суд протокольною ухвалою без видалення в нарадчу кімнату закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Бочан І. П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задоволити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що є подругою позивачки зі шкільних років, тому свідок бувала у неї квартирі, приходила в гості, коли там проживала бабуся ОСОБА_4 . Проживає за адресою АДРЕСА_2 . Їй відомо, що з 2017 року ОСОБА_5 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , речей його вона там також не бачила. Щодо чинення перешкод у проживанні відповідачу свідку невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що проживає за адресою АДРЕСА_3 з 1981 року, тобто вже 40 років, по сусідству з позивачкою. Відповідача ОСОБА_7 знає, бо він проживав там з дружиною - мамою позивачки - ОСОБА_8 . Не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2016 року, з дня смерті дружини. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Про знаходження у квартирі особистих речей ОСОБА_7 свідку нічого невідомо.

Суд, заслухавши позивачку та її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 28 лютого 2017 року спадкоємцями квартири номер АДРЕСА_1 і належала померлій ОСОБА_9 на підставі договору дарування квартири є її дочка ОСОБА_1 - 2/3 частки та чоловік ОСОБА_2 - 1/3 частка. Квартира двокімнатна, загальна площа 49,3 кв.м., житлова площа - 27,3 кв.м. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 81442140.

08 липня 2021 року ОСОБА_10 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу на підставі Акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08 липня 2021 року, посвідчила, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: 1/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 49,3 кв.м, житловою - 27,3 кв.м., право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №19511669, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М. І., 20 березня 2017 року за реєстровим № 154, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач ОСОБА_1 виявила бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_2 . Вказане підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 265059768 від 08 липня 2021 року.

Із будинкової книги будинку АДРЕСА_4 та довідки ПП «Перспектива» № 77 від 10 серпня 2021 року вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 з 2011 року.

Згідно довідки № 174, виданої ПП «Перспектива» 10 серпня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає згідно акту обстеження житлових умов № 65 від 10 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказане узгоджується із актом обстеження житлових умов квартири АДРЕСА_1 від 10 серпня 2021 року.

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 - матір`ю позивачки, та після її смерті успадкував 1/3 частину квартири в будинку АДРЕСА_5 . 08 липня 2021 року вказана частка у нерухомому майні відповідача була зареєстрована за ОСОБА_1 , яка є одноосібним власником житла, де зареєстрований, однак понад рік не проживає ОСОБА_2 , а тому позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідач втратив інтерес до квартири, де має зареєстроване місце проживання, не користується цим житлом, комунальних послуг не оплачує. ОСОБА_2 втратив право користування квартирою за вищевказаною адресою, оскільки він вже не членом сім`ї власника житла, а також не є співвласником цього майна.

Припинення права користування відповідача спірним житлом відповідає вимозі пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на те, що позивачка, у зв`язку із збереженням за колишнім членом сім`ї права користування належною їй квартирою та реєстрації його проживання у спірному житлі, позбавлена можливості отримувати житлові соціальні пільги та вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення суду складено 19 листопада 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська