Дата документу 03.11.2021
Справа № 334/5941/21
Провадження № 2/334/3648/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Мазаєвій Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Федоров Максим Дмитрович до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до суду звернувся адвокат Федоров Максим Дмитрович в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , його донька, яка зареєстрована у вказаній квартирі, проте права власності на частку квартири вона не має. В січні 2017 року відповідач, по своїй волі (свідомо) без зайвих пояснень зібрала свої особисті речі та залишила місце свого фактичного проживання та з цього часу фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Будь-які перешкоди в користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинились. Станом на день подачі позову фактичне місце проживання доньки не відоме, зв`язок з нею втрачено.

Відповідач хоч і зареєстрована у спірній квартирі, проте фактично не проживає чотири роки, не бере участь в її утриманні, не сплачує комунальні послуги, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в квартирі утворює значні перешкоди при здійсненні позивачем права користування, володіння та розпорядження житловим приміщенням, яке належить йому на праві приватної власності.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Булдигіна М.С. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку, встановленому ЦПК України.

За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Солдатенко А.М., а також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.7,8)

З Витягу з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя від 12.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.13)

В обґрунтування свої вимог, позивачем також наданий Акт комісії від 23.07.2021 року завірений ОСББ «Житловий комплекс «Бородіно-Сіті», яким встановлено факт відсутності ОСОБА_2 та її особистих речей за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з 2017 року і по теперішній час.(а.с.9)

Відповідно до ст..82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

У відповідності до ст. 7 Закону України"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майно.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності на квартиру.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи позовні вимоги, знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 27, 76-81, 258, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Федоров Максим Дмитрович до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.