Провадження №2/521/1998/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказувала, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . Окрім неї, за вказаною адресою зареєстрований, зокрема, ОСОБА_2 . Позивач вказувала, що має намір приватизувати вказану квартиру, утім, ОСОБА_2 не надає згоди на це. Із останнім у позивача склались складні стосунки, непорозуміння, проживати на одній площі стало неможливо, відповідач чинить перешкоди у користуванні майном ОСОБА_1 . Також, позивач повідомила, що має намір приватизувати вказану квартиру, але відповідач не надає згоди на це.

У зв`язку із викладеним позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що утратив право користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позов ОСОБА_1 , у якому заперечував проти викладених у позові обставин, вказував на те, зокрема, що проживає з дня свого народження по теперішній час у квартирі АДРЕСА_1 . Указував, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених, на її думку, прав та інтересів. У зв`язку із викладеним, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, у якому, зокрема, вказувала, що відповідач чинить перешкоди користуванням квартирою АДРЕСА_1 , не сплачує житлово-комунальні послуги, робить неможливим співжиття у квартирі. У зв`язку із викладеним, позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що утратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у відкрите судове засідання з`явились, підтримали позов, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у відкрите судове засідання з`явились, заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_3 у відкрите судове не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, допитавши свідків, суд доходить наступного висновку.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що ордер №1234 від 18 грудня 1934 року виданий виконавчим комітетом Іллічівської райради депутатів працюючих на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 . В ордері указано також склад сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданим Іллічівським ВРАЦС 27 грудня 1963 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одружились 24 грудня 1963 року, зокрема, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим ВРАЦС 02 жовтня 1980 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого ВРАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради 24 березня 1998 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим ВРАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради 13 жовтня 2000 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 КП «Міське агентство з приватизації житла» видало технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

У матеріалах справи знаходиться виписка із особового рахунку № НОМЕР_5 ТОВ «Одесагаз-Постачання» від 13 липня 2020 року, згідно із якою відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Крім того, КП «Теплопостачання м. Одеси» видало довідку від 17 липня 2020 року на ім`я позивача.

Договір про водопостачання та водовідведення №77768/2020 0708 також укладено між ТОВ «Інфокс» та позивачем.

Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У силу ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

У судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили, зокрема, проживання ОСОБА_2 разом із його дружиною та матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Також вказані свідки підтвердили, що дійсно між сторонами виникли непорозуміння з приводу користування квартирою, сторони періодично сваряться та чинять один одному перешкоди у користуванні майном.

Позивач, пред`являючи позов про визнання ОСОБА_2 таким, що утратив право користування майном, посилалась на підстави, передбачені, зокрема, ст. 405 ЦК України.

Утім, як уже згадувалось раніше, ст. 405 ЦК України передбачає обов`язкову умову для визнання особи такою, що утратила право користування майном: відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Проте, як було встановлено у судовому засіданні, підтверджено свідками та матеріалами справи, ОСОБА_2 фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, сторона позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалась на вимоги ст. 116 ЖК УРСР, відповідно до якої якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що позивач, обираючи спосіб захисту його порушених прав та інтересів шляхом визнання особи такою, що утратила право користування майном, помилково посилається на норми закону, що регламентує такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як виселення.

Також, судом звернуто увагу, що твердження позивача щодо того, що відповідач не сплачує житлово-комунальні послуги та не утримує житло, не відповідає дійсності.

Адже у матеріалах справи знаходяться квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..3 від 04 березня 2021 року, №0.0..1 від 04 березня 2021 року, №0.0..2 від 04 березня 2021 року, №0.0..3 від 31 березня 2021 року, №0.0..1 від 31 березня 2021 року, №0.0..1 від 04 липня 2021 року, №0.0..1 від 08 квітня 2021 року, №0.0..3 від 15 квітня 2021 року, №0.0..2 від 15 квітня 2021 року, №0.0..4 від 15 квітня 2021 року. Указані квитанції підтверджують утримання ОСОБА_2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд доходить висновку, що дійсно між сторонами існують суперечки з приводу користування майном, однак, у даній справі позивачем не вірно обрано спосіб захисту її порушених прав, тоді як обставини, на які позивач посилається регламентуються іншими нормами закону.

Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_3 - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Повне рішення складено 18 листопада 2021 року.

Суддя: І.В. Плавич