Провадження № 2/522/8525/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Суворової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлої,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), є членом сім`ї медичного працівника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_2 , яка за життя працювала медичною сестрою стаціонарного відділення №1 КНП «Міська лікарня №5».

Згідно з Актом від 08.02.2021 року спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного випадку, встановлено, що причиною смерті медичного працівника ОСОБА_2 є коронавірусна хвороба COV1D-19.

24 лютого 2021 року вона звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області із заявою про виплату їй одноразової допомоги як члену сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , яка працювала медичною сестрою стаціонарного відділення №1 КНП «Міська лікарня №5» та померла внаслідок коронавірусної хвороби COVID-19.

12 березня 2021 року поштою позивачка отримала лист № 104/379, датований 02.03.2021р., від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, яким їй відмовлено у виплаті одноразової допомоги у зв`язку із відсутністю у Управління підстав вважати її належним до складу сім`ї померлого медичного працівника та особою, яка має право на страхову виплату.

Відмова вмотивована тим, що її правовий статус дитини не відповідає ч.1.ст.6 СК України, оскільки вона є повнолітньою особою. Отже, Управління вважає, що нею не надані документи, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника.

Також їй роз`яснено, що у разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.

Встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 необхідний їй для отримання одноразової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №498.

У зв`язку з зазначеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.08.2021 року матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 передано до Приморського районного суду м.Одеси.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Суворовій О.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в загальному позовному порядку та призначено підготовче судове засідання на 12.10.2021 року.

12.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки надані позивачем докази не дають змоги встановити, що остання проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_2

12.10.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 23.10.2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.10.2021 року закрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 листопада 2021 року.

11.11.2021 року у судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та оголошено перерву до 18.11.2021 року.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 3 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, всі судові процедури повинні бути справедливими.

Статтями 12 і 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. ст. 76 - 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 працювала медичною сестрою стаціонарного відділення №1 КНП «Міська лікарня №5» Одеської міської ради.

Згідно з Актом від 08.02.2021 року спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного випадку, що сталося ІНФОРМАЦІЯ_3 у КНП «Міська лікарня №5» Одеської міської ради, встановлено, що причиною смерті медичного працівника ОСОБА_2 є коронавірусна хвороба COVІD-19.

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області із заявою про виплату їй одноразової допомоги як члену сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , яка працювала медичною сестрою стаціонарного відділення №1 КНП «Міська лікарня №5» та померла внаслідок коронавірусної хвороби COVID-19.

12 березня 2021 року поштою ОСОБА_1 отримала лист № 104/379, датований 02.03.2021р., від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, яким їй відмовлено у виплаті одноразової допомоги у зв`язку із відсутністю у Управління підстав вважати її належним до складу сім`ї померлого медичного працівника та особою, яка має право на страхову виплату.

Відмова вмотивована тим, що її правовий статус дитини не відповідає ч.1.ст.6 СК України, оскільки вона є повнолітньою особою. Отже, Управління вважає, що нею не надані документи, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника.

Також ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.

Не погоджуючись із відмовою про виплату одноразової допомоги, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність цього органу, та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі №420/4888/21 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд у своєму рішенні висловив наступну позицію: прямими нормами законодавства, що регулюють питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників, у зв`язку із інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, є Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Постанова №498, якими імперативно встановлено, що члени сім`ї померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. З урахуванням ст.3 СК України та не зважаючи на факт реєстрації за однією адресою з померлою, позивача неможливо беззаперечно віднести до сім`ї померлої ОСОБА_2 , оскільки в даному випадку існує необхідність дотримання вимог спільного проживання, побуту, прав та обов`язків. Відповідно до п.3 Порядку, у разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку. Факт проживання позивача однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 у судовому порядку не встановлювався. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачеві у виплаті одноразової допомоги.

Для встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлої ОСОБА_2 позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси із відповідною заявою про встановлення цього факту в порядку окремого провадження, що передбачено ст.293 ЦПК України.

Однак, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.07.2021 року заява ОСОБА_1 була залишена без розгляду на підставі ч.6 ст.294 та ч.4 ст. 315 ЦПК України з правом звернення до суду у порядку позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту наявності в неї статусу члена сім`ї померлої ОСОБА_2 шляхом звернення до суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.

З даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 25 січня 2011 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що з 24.03.1999 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.123).

З Акту від 08.02.2021 року спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного випадку, що сталося ІНФОРМАЦІЯ_2 у КНП «Міська лікарня №5» Одеської міської ради також вбачається, що місцем реєстрації та проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 (а.с.26).

З свідоцтва про народження НОМЕР_3 , зареєстрованим Цетральним від.ЗАГС м.Одеса 01.10.1974 року вбачається, що батьками ОСОБА_1 є батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 (а.с.36), що підтверджує факт родинних відносин.

Згідно довідки №Ф1-127541-ф/л від 29.05.2021 року про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради(а.с.38), ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 24.03.1999 року по теперішній час.

З Акту комісії у складі мешканців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від 04.06.2021 року, засвідченого головою правління ОСББ «Академіка Корольова», вбачається, що під час огляду квартири АДРЕСА_2 виявлені особисті речі та документи двох осіб: ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 . Особистими речами є одяг, взуття, косметичні засоби та предмети особистої гігієни, а також інші предмети домашнього побуту, що належать двом жінкам: ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 .

В квартирі організовані окремі спальні місця для двох осіб, також присутні меблі, посуд, світлини та інші речі, що свідчать про спільне проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_2 та її доньки - ОСОБА_1 .

Оскільки вони являються сусідами, їм відомо, що на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 її донька ОСОБА_1 більше десяти років до складення цього акту постійно проживала разом зі своєю матір`ю у квартирі АДРЕСА_2 та вела з нею спільне господарство. На час складання цього акту ОСОБА_1 продовжує постійно мешкати у зазначеній квартирі. ОСОБА_1 незаміжня, дітей не має.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зазначили, що є сусідами позивачки та її матері , повідомили , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали більше десяти років у квартирі АДРЕСА_2 , мали спільний побут та взаємне піклування один про одного, вели спільне господарство, разом ходили на прогулянки. Своєї родини , а саме чоловіка та дітей , у позивачки немає . В судовому засіданні були оглянуті оригінали паспортів свідків , та встановлено , що вони зареєстровані в будинку АДРЕСА_3 , тобто , в тому ж будинку , що й померла та позивачка .

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_1 , яка є його донькою, та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , його колишня дружина, проживали разом з 1999 року за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 та вели спільне господарство. Також вказав, що ОСОБА_1 власної сім`ї не утворила та дітей немає.

З наданих позивачем на підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 доказів вбачається наступне.

Із заявки-угоди про встановлення металопластікових вікон у квартирі АДРЕСА_2 від 26.07.2010 року, укладеної між ФОП ОСОБА_7 (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник), вбачається, що замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання виготовити та встановити виріб ПВХ з профілю «REXAU» Німеччина, фурнітури «SIЕGЕNIA», Німеччина та склопакета.

З роздруківки з особистого кабінету абонента ТЕNЕТ, особовий рахунок НОМЕР_4 , вбачається, що користувачем послуги є ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З гарантійного талону та витягу з інструкції на адаптер вбачається, що його придбала ОСОБА_8 .

З гарантійного талону, чеку та витягу з інструкції на пральну машинку від 11.10.2000 року вбачається, що її придбала ОСОБА_1 для вставлення за адресою: АДРЕСА_1 .

З гарантійного талону, чеку, витягу з інструкції на холодильник LG GR 392 QVC від 24.07.2004 року вбачається, що його придбали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З наряду на ремонт побутової техніки холодильника LG GR 292 QVC від 19.02.2009 року вбачається, що в ремонт його здавали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту наряду на виконання роботи №81393 від 28.07.2004 року бойлера ARISTON вбачається, що замовником на вказані роботи була ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З гарантійного талону серії А 03 №000663 від 28.07.2004 року вбачається, що покупцем вказаного товару була ОСОБА_1 .

З гарантійного талону, чеків, витягу з інструкції на мікрохвильову піч вбачається, що вказане майно придбала ОСОБА_1 та місцем розташування майна зазначено АДРЕСА_1 .

З гарантійного талону №310773 від 24.10.2004 року вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , придбала витяжку.

З підтвердження-замовлення, чеку, актів-нарядів, витягу з інструкції на плиту да духовку вбачається, що вказані предмети були встановлені за адресою: АДРЕСА_1 та замовниками та користувачами вказаних предметів були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Судом в судовому засіданні були оглянуті оригінали вищеперерахованих письмових доказів та до матеріалів справи залучені копії. Суд критично віднісся до таких доказів , як гарантійний талон та інструкцію до пилососа , м`ясорубки, кондиціонера , та відмовив у залученні копій до матеріалів справи , оскільки з зазначених доказів не вбачається , в яке приміщення, за якою адресою вони придбавались та де саме використовуються в побуті .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо суб`єкта №285477011 від 18.11.2021 року вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє нерухомого майна, що належить їй на праві власності.

Згідно пункту 3 «Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 498, встановлено, що у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконанні професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК відповідно до ст. 361 Закону від 5 листопада 1991 р. N 1789-XII "Про прокуратуру" також має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин для осіб, інтереси яких він представляє за законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і її мати, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були членами сім`ї, оскільки проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 , мали спільний побут та взаємне піклування один про одного, вели спільне господарство.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним для отримання заявником одноразової грошової допомоги.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд встановив, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (, адреса: м.Одеса, Лідерсовський бульвар, 3Б) про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлої - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) є членом сім`ї медичного працівника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний 19 листопада 2021 року.

Суддя О.В. Суворова