Справа № 2-2200/12
УХВАЛА

Іменем України

"15" листопада 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира з вищевказаною заявою, в якій просить: поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 21.05.2021 року, у справі №2-2200/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 610745,03 грн. заборгованості за кредитним договором №CNL-001/224/2005 від 22.09.2005 року; поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 21.05.2021 року, у справі №2-2200/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 610745,03 грн. заборгованості за кредитним договором №CNL-001/224/2005 від 22.09.2005 року; поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №3, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 21.05.2021 року, у справі №2-2200/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1609,50 грн. сплаченого судового збору; поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №4, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 21.05.2021 року, у справі №2-2200/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1609,50 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2012 року стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 610745,03 грн. заборгованості за кредитним договором №CNL-001/224/2005 від 22.09.2005 року та судовий збір у розмірі 1609,50 грн. з кожного відповідача. Також вказує, що на підставі заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 23.04.2021 року про видачу виконавчих листів Корольовським районним судом м. Житомира 21.05.2021 року було видано чотири виконавчі листи, які ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало поштою 10.06.2021 року.

Оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить його поновити.

Представник заявника ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання підтримує (а.с.71,94).

Інша сторона в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не подавала, її неявка згідно ч. 3 ст. 433 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.11.2012 року Корольовським районним судом м. Житомира постановлено рішення у справі №2-2200/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким вимоги позивача було задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 610745,03 грн. заборгованості за кредитним договором №CNL-001/224/2005 від 22.09.2005 року та судовий збір у розмірі 1609,50 грн. з кожного відповідача.

Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2012 року.

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від 23.04.2021р. на виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання яких встановлено до 03.12.2015 року.

Самі ж виконавчі листи були надіслані судом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 26.05.2021 року та отримані товариством лише в червні 2021 року, тобто уже після спливу строків пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконання.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, яка діяла на момент вступу рішення в закону силу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VII унормовано, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Крім того, ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», чинній на день звернення заявника до суду, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частинами 1, 2 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 у справі №6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №2а-12192/09/0470.

У постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 2-12537/10 містяться наступні правові висновки: «Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у її задоволенні, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку».

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 31.01.2019 у справі №490/9519/15-ц суд апеляційної інстанції врахував положення наведених норм законів, перевірив доводи заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, надав оцінку обставинам, на які посилався заявник як на причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та встановивши, що такі причини є неповажними, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

До такого ж висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі ВС у постанові від 23.10.2019 у справі №166/1472/18.

У цих справах ВС за результатами розгляду касаційних скарг на ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зробив висновки, що лише об`єктивні перешкоди для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд зазначає, що представник позивача ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні 20.11.2012р., про що свідчить журна судового засідання (а.с. 31). Тобто, з 2012 року позивачу було відомо про наявність рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2012 року, яким частково задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 610745,03 грн. заборгованості за кредитним договором, а тому мав можливість вчасно вчинити відповідні дії щодо отримання виконавчих листів і пред`явлення їх до примусового виконання.

Суд вважає безпідставним твердження представника ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», що причиною пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання було порушення судом чинної на час набрання законної сили рішення "Інструкції з діловодства у місцевому загальному суді" від 27.06.2006р. №68 та Закону України "Про виконавче провадження"від 21.04.1999р.

Так, згідно п. 16.6. Інструкції для виконання судового рішення в цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Якщо на підставі постановленого рішення належить передати майно, що є в кількох місцях, або якщо рішення постановлено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним листом.

Відповідно до п. 16.6.1. Інструкції виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Таким чином виконавчі листи виписуються судом самостійно, проте їх видача здійснюється лише за заявою стягувача, при цьому у разі постановлення рішення на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів (як у даній справі), суд має право лише за заявою стягувача видати кілька виконавчих листів.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі листи на виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2012 року дійсно не були виписані у строки визначені Інструкцією.

Однак матеріалами справи також стверджується, що вперше ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчих листів лише 08.06.2017 року, про що свідчить надана представником копія заяви №758, тобто далеко за межами встановленого ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року строку в один рік для пред`явлення до виконання виконавчого документа (а.с. 56).

Суд вважає недоведеною обставину неодноразового звернення позивача з заявами про видачу виконавчих листів раніше, оскільки такі докази відсутні в матеріалах справи та не були надані стягувачем.

Вбачається, що незважаючи на відсутність реагування суду на подану 08.06.2017р. заяву, стягувач лише 26.04.2021 знову звернувся із заявою від 23.04.2021р. про видачу виконавчих листів у справі №2-2200/12. На вказану заяву 21.05.2021р. було видано чотири виконавчих листа зі строком пред`явлення до виконання в межах 3 (три) роки з дня набрання рішення законної сили (а.с. 38, 52-55).

Отже позивач звернувся 08.06.2017р. із заявою про видачу виконавчих листів після того, як минуло майже чотири роки після спливу строку для пред`явлення їх до виконання, та майже п`ять років з дня набрання рішенням законної сили. Суд зазначає, що в матеріалах цивільної справи №2-2200/12 оригінал такої заяви відсутній.

Із заявою про видачу виконавчих листів, оригінал якої наявний в матеріалах справи (а.с. 38), позивач звернувся 26.04.2021р., тобто після того, як минуло майже вісім років після спливу строку для пред`явлення їх до виконання, та майже дев`ять років з дня набрання рішенням законної сили.

Суд наголошує, що за приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 20.11.2012, яке набрало законної сили 03.12.2012, сплив 04.12.2013. Однак обґрунтування заяви від 26.08.2021 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання зводиться до пояснень про неодноразове звернення із заявами про видачу виконавчих листі в межах встановленого строку та відсутності реагування суду на такі заяви. Проте, як вказувалося вище, такі пояснення документально не підтверджуються.

Суд вважає, що представником позивача не було доведено належними та допустимими доказами наявність об`єктивних перешкод для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання у межах визначеного строку або впродовж розумного проміжку часу після закінчення строку для пред`явлення, які можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд вважає, що сама по собі обставина щодо дати виписки та видачі виконавчих листів не є поважною причиною пропуску строку, оскільки мають оцінюватися також дії відповідача щодо використання своїх процесуальних прав. Вбачається, що в основі пропуску строку звернення лежить бездіяльність самого позивача, який не вчиняв активних дій для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання в межах визначеного строку та/або в розумні строки після його закінчення. Крім того, саме від заяви позивача залежала виписка та видача декількох виконавчих листі.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Враховуючи вказані вище положення законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до стягнення поважними, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено, що стягувач виявляв належну зацікавленість у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду №806/2492/17 від 18.06.2019 та №820/2607/17 від 31.10.2019, оскільки справи не стосуються питання поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а у постановах Верховного Суду від 07.06.2018р. у справі №607/21808/13-ц та від 24.01.2019р. у справі №2а/0470/4250/11 заяви про видачу виконавчих листів були подані позивачем у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не був виданий вчасно у зв`язку з недотриманням вимог законодавства судом, що перешкодило позивачу пред`явити виконавчі листи до виконання.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 258-260, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали :22.11.2021.