Справа № 148/1559/20
Провадження №2/148/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Вонсович Ольгою Анатоліївною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ КБ «Універсал Банк») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що у жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїздить за адресою зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank від 06.12.2017 чинні на дату підписання анкети-заяви, опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення.

Сторони домовилися, що банк має право на власний розсуд переглядати ліміт.

Відповідач 14.12.2017 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг , в зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Дана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами та Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищезвазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

В анкеті-заяві відповідачач підтвердив, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.

Відповідно до укладеного договору, банк надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 100000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості та 6,4 % на місяць (38,4 % річних) за користування кредитом понад встановлені строки (76,8 % річних).

Згодом ПАТ "Універсал Банк" став правонаступником АТ "Універсал Банк".

Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредтом, порушивши умови зобов`язання.

Позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про порушення умов договору та необхідність сплатитии заборгованість. Однак, відповідач дане повідомлення проігнорував.

На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку.

Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 24.06.2020 становить 33612,33 грн. (заборгованість за тілом кредиту).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 24.06.2020 за договором надання банківських послуг "monobank" від 14.12.2017 у розмірі 33612,33 грн. та судові витрати.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 57-65 т. 1), відповідно до якого, позов не визнає, з огляду на наступні причини. Відповідач вважає, що у даному випадку сторонами не дотримано вимог щодо форми письмового правочину передбаченого ст. 207 ЦК України та не дотримано ст. 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, Умови надання банківських послуг не частиною договору, оскільки банк не може підтвердити, що на момент підписання відповідачем заяви діяли саме ці умови. Зазначає, що в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена та не зазначений кредитний ліміт. Роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення банку. Позивач не зазначає, яку саме суму кредитних коштів надав відповідачу, не надає доказів видачі кредитних коштів. У роздруківці банку "рух коштів по картці" від 12.11.2020 взагалі зазначено баланс на початок періоду 5000 грн., аж до 26.02.2019 відповідач використовував наявні на балансі кошти. Станом на 26.02.2019 на рахунку відповідача обліковувалось 1,99 грн.

При цьому, позивач безпідставно списував з рахунку відповідача відсотки, зокрема 01.03.2019, та щомісячний платіж 11.02.2019, 20.02.2019. Після 26.02.2019 відповідач жодного разу не здійснював оплати карткою в магазинах, на АЗС, в мережі інтернет, не знімав готівки у банкоматі.

Окрім того, у анкеті-заяві відповідач просить відкрити поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 на його ім`я (зазначає свої прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_2 ) та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку до договору, однак ніякого додатку із зазначенням кредитного ліміту матеріали справи не містять.

Звертає увагу суду, що у доказі "рух коштів по рахунку" від 12.11.2020 вказано, що кредитний ліміт становить 14000 грн. в той час як позивач просить стягнути 33612,33 грн.

Зазначає, що розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не є первинним документом відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Договір про надання банківських послуг "monobank" позивач не надає, анкета-заява не містить реквізиту "monobank".

На обгрунтування своєї позиції наводить ряд законодавчих актів та позицій Верховного Суду.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив(а.с. 106-111 т. 1), у якому зазначає, що між сторонами здійснювалось обслуговування саме "monobank", яке здійснюється дистанційно без відділень за допомогою мобільного додатку. Згідно скріншоту з офіційного сайту банку вбачається, що правила в редакції від 06.12.2017 були дійсні в період з 06.12.2017 по 26.12.017, тобто в час, коли була підписана анкета-заява. Аналізуючи Умови та правила за 2017 рік, банк не змінював в тарифах ні відсоткові ставки, ні розмір штрафних санкцій. Відповідач до відзиву надає виписку, отриману з мобільного додатку "monobank", чим по суті не заперечує користування ним карткою та змогу ознайомлюватись з тарифами банку. Посилання відповідача, що аж до 26.02.2019 у нього були власні кошти не відповідає дійсності. Як вбачається з виписки по карті 14.12.2017 відповідач не поповнюючи поточний рахунок на 20 грн., поповнив мобільний рахунок який є особистим фінансовим номером зазначеним у анкеті-заяві за рахунок кредитних коштів. В подальшому, 15.12.2017 не поповнюючи власний рахунок, скористався послугою посередника ipay/ua на суму 20,62 грн,, 15.12.2017 скористався послугами Укрзалізниці на суму 28,78 грн., не поповнюючи поточний рахунок , і лише 15.12.2017 власний рахунок було поповнено на 200 грн. Доказів того, що банком неправомірно списувались кошти чи проводились транзакції відповідачем не надано, як і не надано доказів його звернення до банку щодо відміни платежів. Щодо встановлення кредитного ліміту, то ліміт вказувався у виписці, пуш-повідомленнях та мобільному додатку. Виписка надана відповідачем, сформована через мобільний додаток, а отже, у відповідача був доступ до мобільного додатку, де він міг ознайомлюватись з умовами кредитування. Окрім того, у анкеті-заяві у верхньому кутку зазначено "Monobank/Universal Bank". Просить позов задовольнити.

Відповідно до додаткових письмових пояснень відповідача (а.с. 39-42 т. 2) відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач не надав суду доказів, що вінє акредитованим суб`єктом, який надає послуги електронного цифрового підпису. Позивачем з відповіддю на відзив надано ряд доказів. Однак, в силу ч. 2 ст. 83 ЦПК України, дані докази мали б бути подані разом з позовною заявою, а тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 83 ЦПК України, не можуть бути прийняті судом. Розрахунок заборгованості наданий позивачем відноситься до договору № б/н від 14.12.2017, а не за договором "monobank".

В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати у його відсутність (а.с. 106-111 т. 1).

Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи здійснювати без його участі(а.с. 39-42 т. 2).

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач 14.12.2017 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг "Monobank/Universal Bank", у якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму вказану у Додатку до договору. Погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати. Погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати кредитний ліміт, про що банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлення на мобільний додаток. Засвідчив, що особистим ключем буде використовуватись у мобільному додатку з метою посвідчення його дій згідно з договором. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача з позовною заявою також надав копію Умов та правил обслуговування фізичних осіб банку при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток Monobank(а.с. 15-31 т. 1), додатки тарифів картки monobank (а.с. 31-34 т. 1), копію статуту, виписки (а.с. 38 т. 1), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.12.2017 укладеного між сторонами станом 24.06.2020 (а.с. 9-13 т. 1), відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту становить 33612,33 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не є первинним документом відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Разом з тим, суд вважає наданий розрахунок позивача належним доказом заборгованості, оскільки анкету-заяву до договору про надання банківських послуг "Monobank/Universal Bank" відповідач підписав 14.12.2017, а розрахунок заборгованості за договором № б/н також від 14.12.2017. Тобто дати укладення договору ідентичні.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву надано "рух коштів" від 12.11.2020 "Monobank/Universal Bank" по картці № НОМЕР_3 за період з 01.10.2017 по 12.11.2020 (а.с. 66-89 т. 1), відповідно до якого кредитний ліміт на 12.11.2020 встановлено у розмірі 14000 грн., що не заперечується і самим відповідачем, баланс на початок періоду - 5000 грн.

З даного руху коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, загальна заборгованість за кредитом станом на 12.11.2020 склала 33612,33 грн.

Позивачем з відповіддю на відзив надано "рух коштів" від 26.11.2020 "Monobank/Universal Bank" по картці № НОМЕР_3 за період з 14.12.2017 по 26.11.2020 (а.с. 112-135 т. 1), відповідно до якого, кредитний ліміт на 12.11.2020 встановлено у розмірі 14000 грн., баланс на початок періоду - 5000 грн. Заборгованість станом на 26.11.2020 - 33612,33 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку за період з 08.12.2017 по 27.11.2020 № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с. 136-170 т. 1), підтверджено використання останнім кредитних коштів Monobank.

Відповідач у додаткових поясненнях вказав, що дані докази, в силу ч. 8 ст. 83 ЦПК України, не можуть бути прийняті судом, оскільки мали б бути подані разом з позовною заявою відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

Разом з тим, подання доказів є правом позивача, в матеріалах справи наявне підтвердження надсилання їх копій іншим учасникам справи, а тому суд приймає до уваги дані докази.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами статтей 207, 526, 527, 530, 610, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Згідно статті 628 ЦК України, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з матеріалів справи цієї цивільної справи, згідно анкети-заяви відповідача для нього згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку ( електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту ), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг.

У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією ( офертою ) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі.

Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, вбачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами.

Для надання послуг банк видає клієнту картку ( платіжну картку ). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки.

Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 14.12.2017 станом на 24.06.2020 становить 33612,33 грн. (тіло кредиту).

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача, тому порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 33612,33 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2102 грн. (а.с. 1 т. 1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10000 грн. На підтвердження судових витрат надає копії договору про надання юридичних послуг від 11.11.2020 (а.с. 90-91), акту виконаних робіт до договору від 11.11.2020 (а.с. 92), квитанцію на суму 10000 грн. (а.с. 93).

Разом з тим, враховуючи, що позов задоволено повністю, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, вищевказані судові витрати, понесені відповідачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись 207, 526, 527, 530, 610, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», місцезнаходження якого за адресою: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, , п/р НОМЕР_6 в АТ "Універсал Банк", МФО 322001, заборгованість станом на 24.06.2020 за договором надання банківських послуг "monobank" від 14.12.2017 у розмірі 33612 (тридцять три тисячі шістсот дванадцять) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», місцезнаходження якого за адресою: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, , п/р НОМЕР_6 в АТ "Універсал Банк", МФО 322001, судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: