П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/30281/13-ц

Номер провадження 22-ц/824/15118/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Нежури В. А.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н. В., у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого кругу міста Києва Кошаровський Олександр Володимирович, на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою у якій, просила скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. про відкриття виконавчого провадження № 60884015 від 16 грудня 2019 року з виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц від 10 липня 2014 року; скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. від 16 грудня 2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 43 215 грн. 56 коп., прийняту у межах виконавчого провадження № 60884015; скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. від 17 грудня 2019 року прийняту у межах виконавчого провадження № 60884015, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, що становить 475 440 грн. 11 коп.; зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. відновити становище, яке існувало до відкриття виконавчого провадження, повернути грошові кошти які були вилучені з депозитного рахунку ОСОБА_1 у зв`язку з його неправомірними діями.

Вказана скарга обґрунтована тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошаровським О. В. від 16 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60884015 з виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц виданого 10 липня 2014 року.

У межах вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем 16 грудня 2019 року прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди, а 17 грудня 2019 року про накладення арешту га все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Зазначені дії приватного виконавця скаржник вважає протиправними.

Скаржник зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року замінено стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг» на ТОВ «Вердикт Капітал». Разом з тим, у зазначеній ухвалі не вказано ідентифікуючих ознак товариства, а відтак, вона є неповна.

Скаржник зазначає, що на виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2014 року, судом, 10 липня 2014 року, видано виконавчий лист № 761/30281/13-ц, строк пред`явлення якого до виконання до 28 лютого 2015 року.

23 грудня 2016 року виконавчий лист № 761/30281/13-ц, на підставі ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу. Таким чином, повторне пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання можливо в строк до 23 грудня 2017 року. Разом з тим, із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувач звернувся 12 грудня 2019 року, тобто поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Скаржник зазначає, що постановою приватного виконавця від 17 грудня 2019 року накладено арешт на все майно та рахунки боржника без їх ідентифікації, що унеможливлює визначення вартості майна та співмірності із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню. Таким чином, постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення суми винагороди та накладення арешту на майно та кошти боржника, на думку скаржника, підлягають скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року (а.с. 135-138) скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково, визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошаровського Олександра Володимировича щодо винесення ним постанови від 16 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60884015 з примусового виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц від 10 липня 2014 року; скасовано постанову № ВП № 60884015 від 16 грудня 2019 року на підставі виконавчого листа 10 липня 2014 року № 761/30281/13-ц приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. про відкриття виконавчого провадження; скасовано постанову № ВП № 60884015 від 16 грудня 2019 року на підставі виконавчого листа від 10 липня 2014 року № 761/30281/13-ц приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди приватному виконавцю у розмірі 43 215 грн. 56 коп.; скасовано постанову № ВП № 60884015 від 17 грудня 2019 року на підставі виконавчого листа 10 липня 2014 року № 761/30281/13-ц приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кошаровського О. В. якою накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагородиприватного виконавця 475 440 грн. 11 коп. В задоволенні іншої частини скарги, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 20 вересня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» направило апеляційну скаргу у якій, просило ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання заочного рішення суду 10 липня 2014 року, Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 761/30281/13-ц зі строком пред`явлення його до виконання до 28 лютого 2015 року.

Із копії вищевказаного виконавчого листа вбачається, що його було повернуто стягувачу двічі, а саме: 22 червня 2015 року та 23 грудня 2016 року. Таким чином, строк пред`явлення його до виконання, з урахуванням п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» сплив 23 грудня 2019 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Пізніше, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного виконавця із заявою на підставі якої, постановою від 16 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60884015. Таким чином, зазначене виконавче провадження, на думку скаржника, було відкрито в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітами про відправку судових повісток-повідомлень та конвертом із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи вимоги скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 60884015 від 16 грудня 2019 року та її скасування, а також в частині скасування постанов від 16 та 17 грудня 2019 року винесених у межах вищевказаного виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні вимоги щодо зобов`язання приватного виконавця відновити становище, яке існувало до відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що становище ОСОБА_1 було змінено.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року (справа № 761/30281/13-ц) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 428 714 грн. 55 коп. та судові витрати в розмірі 3 444 грн., а всього 432 155 грн. 55 коп. (а.с. 08-09).

На виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2014 року, 10 липня 2014 року видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання якого, до 28 лютого 2015 року. Вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу: 22 червня 2015 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та 23 грудня 2016 року на підставі п. 2 ст. 23 вказаного Закону (а.с. 15-16).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року замінено у цивільній справі справа № 761/30281/13-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 10-11).

13 грудня 2019 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц виданого Шевченківським районним судом міста Києва 10 липня 2014 року (а.с. 17-18).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. від 16 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60884015 з виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц виданого 10 липня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва боржником за яким є ОСОБА_1 ; стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 12).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. від 16 грудня 2019 року (ВП № 60884015) стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 43 215 грн. 56 коп. (а.с. 13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. від 17 грудня 2019 року (ВП № 60884015) накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 475 440 грн. 11 коп.(а.с. 14).

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.п. 5, 7 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 23 грудня 2016 року) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 23 грудня 2016 року) виконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 5 вищевказаної статті, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що виконавчий лист № 761/30281/13-ц виданий 10 липня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва, 23 грудня 2016 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання, виходячи з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 23 грудня 2016 року) становить три роки, до 23 грудня 2019 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року замінено стягувача у справі № 761/30281/13-ц із ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал»

12 грудня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О. В. із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 761/30281/13-ц на підставі якої, 16 грудня 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60884015.

З вказаного вбачається, що виконавчий лист № 761/30281/13-ц виданий Шевченківським районним судом міста Києва 10 липня 2014 року було повторно пред`явлено до виконання ТОВ «Вердикт Капітал» в строк, встановлений частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 23 грудня 2016 року).

Таким чином, дії приватного виконавця відповідали вимогам чинного на час вчинення певної процесуальної дії Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії, відсутні.

Посилання ОСОБА_1 (боржника) на пропуск строку пред`явлення виконавчого листа № 761/30281/13-ц до виконання, є помилковим, оскільки після повернення 23 грудня 2016 року зазначеного виконавчого листа стягувачу, строк його пред`явлення до виконання перервався та виходячи з вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 23 грудня 2016 року) становить три роки, до 23 грудня 2019 року, а не один рік, як помилково вважає боржник.

Посилання ОСОБА_1 (боржника) на те, що ухвала суду, якою замінено стягувача за виконавчим листом № 761/30281/13-ц не містиить ідентифікуючих ознак товариства, а відтак, вона є неповною, не входить до предмету доказування.

Посилання скаржника на те, що приватним виконавцем накладено арешт на все майно та рахунки боржника без їх ідентифікації, не може бути підставою для скасування його постанов, оскільки арешт на майно та кошти боржника накладено лише у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване судове рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»- задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого кругу міста Києва Кошаровський Олександр Володимирович, на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

В. А. Нежура