Справа №: 398/3581/20
провадження №: 2/398/428/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" січня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Хілевич Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди,

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 190000 грн., моральної шкоди у сумі 30000 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24.12.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 190 000грн. зі строком повернення через півроку, а саме до 25 червня 2020 року. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав розписку. Однак у визначений у розписці строк відповідач свої зобовязання не виконав, гроші не повернув. Він звертався до відповідача з вимогою повернути йому гроші, проте на час звернення до суду борг не повернутий. Внаслідок порушення боржником своїх обовязків, а як наслідок його майнових прав, відповідачем спричинено йому моральну шкоду, яка виражалась в простроченні відповідачем терміну повернення йому боргу, а також постійні обіцянки та запевнення повернути кошти у інші строки та як наслідок, невиконання цих обіцянок, нанесли йому душевних страждань, змусили його вживати додаткових зусиль до організації свого життя, забезпечення майнового стану. Нервові стреси та приниження, пережиті ним тяжко позначились на його здоровї та здоровї його батьків. Тепер він не може розраховувати на свої заощадження у разі непередбачуваних фінансових витрат. Так, у звязку із тяжкою хворобою матері та батька, він має додаткові фінансові витрати на їх лікування. Тож, завдану йому моральну шкоду він оцінює в 30 000грн..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, надав оригінал розписки від 24.12.2019 року, пояснив, що в зв`язку з неповерненням гроше1у визначений договором позики строк, йому прийшлося понаднормово працювати, щоб отримувати премію для забезпечення родини, в сім`ї виникали сварки з цього приводу, він не міг витратити запозичені гроші на утримання родини, дуже хвилювався з приводу неповернення грошей, надав клопотання про залишення витрат по сплаті судового збору за стгнення 190 000 грн. боргу за позивачем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові,

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення коштів за договором позики визнав в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди визнав частково в розмірі 10 000 грн., пояснив, шо він дійсно 24.12.2019 року власноруч написав розписку та отримав від позивача в борг 190 000 грн., які в зазначений в розписці строк не повернув.

Позивач та представник позиваа погодилися на стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Вислухавши втупне слово учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За письмовою розпискою від 24 грудня 2019 року ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 190 000 (сто девяносто тисяч) грн., з кінцевим строком повернення боргу 25 червня 2020 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд звертає увагу, що в силу ч. 2 ст. 79 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо повернення боргу та відповідач визнав позов, суд вважає, що позов в частині стягнення боргу за договором позики є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Суд враховує, що наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення відповідачем боргу.

Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання транспортних послуг.

Згідно статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

В обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивач посилається. що в зв`язку з тривалим неповернення належних йому грошових коштів йому завдано душевних страждань, погіршилися стосунки в сім`ї тощо, він переживав, що ці гроші не будуть повернуті та йому потрібно буде прикладати багато зусиль на утримання родини, тому враховуючи визнання відповідачем вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд вважає, що позовін вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволеннбю та з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи клопотання позивача витрати по слаті судового збору в розмірі 1900 грн. залишаються по фактично понесеним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13, 89, 141, 259, 263 -265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подактів НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договорами позики від 24.12.2019 року в сумі 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подактів НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подактів НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.01.2020 року.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника подактів НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.В. Коліуш