КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/364/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Потабенко Л.В.
провадження №22-ц/824/2607/2021 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Олійника В.І. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року заяву задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою 22 травня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та не порушував питання про його поновлення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: звернутися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення, з долученням документу чи доказу, як це передбачено ст. 127 ЦПК України.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала оприлюднена в реєстрі 22 червня 2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89921074).

Відповідно до супровідного листа від 18 червня 2020 року копія ухвали направлялась апелянту за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, проте ані повідомлення про вручення поштового відправлення, ані конверти з відміткою про причини невручення, до апеляційного суду не повернулись.

Згідно супровідного листа від 08 вересня 2020 року копія ухвали Київського апеляційного суду вдруге була направлена апелянту за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, проте конверт повернувся до апеляційного суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з відсутністю у Київського апеляційного суду коштів на оплату послуг з пересилання письмової кореспонденції через відділення поштового зв`язку 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 телефоном було повідомлено про те, що його апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано отримати копію ухвали Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в приміщенні суду, про що складено телефонограму.

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно телефоном було повідомлено про те, що його апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано отримати копію ухвали Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в приміщенні суду, про що теж складено телефонограму.

Крім того, 24 грудня 2020 року на електронну адресу ОСОБА_1 було направлено копію ухвали Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 161, 162)

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про наявність ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, однак, станом на 19 січня 2021 року не виконав вимоги ухвали суду.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Отже, судом вчинено всіх можливих та передбачених процесуальним законом дій для повідомлення апелянта про необхідність усунути недоліки апеляційної скарги, проте станом на 20 січня 2021 року ОСОБА_1 неусунув зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року недоліки.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена апеляційним судом без руху ще 18 червня 2020 року, а ОСОБА_1 не цікавиться провадженням за його апеляційною скаргою, не виконав вимоги ухвали, то суд не може вирішити питання про відкриття провадження, і тому виходячи з вимог ст.ст.185, 358 ЦПК України йому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи ст. ст. 185, 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник