Дата документу 22.11.2021 Справа № 336/2426/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3865/21 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Є.У.№ 336/2426/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, про негайне відібрання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Шевченківського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, про негайне відібрання дитини.

13 липня 2021 через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 була подана заява про поновлення строку на подання відзиву на позов, де відповідач також просив поновити й строк на подання доказів, що приєднані до відзиву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про поновлення строку на подання відзиву з доданими до нього доказами.

Залишено без розгляду відзив ОСОБА_2 з доданими до нього доказами.

Відмовляючи у поновленні процесуального строку, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не навів причин, що унеможливлювали б надання ним відзиву та доданих до нього доказів у встановлений судом строк, тобто не обґрунтував неможливість їх подання у визначений судом строк з причин, що не залежали від нього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про поновлення строку на подання відзиву з доданими до нього доказами.

В обґрунтування зазначає, що не зміг сформувати правову позицію у справі і подати відзив на позовну заяву та наявні докази у встановлений судом 15-й строк, оскільки у той самий час в провадженні суду першої інстанції перебувала інша цивільна справа № 336/3744/19, предметом якої було визначення місця проживання дитини з однією із сторін, у зв`язку із чим провадження у цій справі було зупинено. Після відновлення провадження у справі позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, проте суд першої інстанції фактично позбавив його можливості надати заперечення на уточнений позов.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити оскаржувану ухвалу без задоволення і притягнути відповідача до відповідальності за зловживання процесуальним правами.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як передбачено, ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам справи судового процесу в реалізації ними прав, передбаченим цим Кодексом.

Частинами 1, 2, 3, 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмету спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по справі є: позовна заява; відзив на позовну заяву (Відзив); відповідь на відзив; заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження, визначено строк 15 днів з моменту отримання вказаної ухвали для надання відповідачем відзиву на позов, надання пояснень третіми особами, в разі їх залучення при відкритті провадження у справі.

28 травня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 було отримано ухвалу суду від 20.05.2020.

Ухвалою цього ж суду від 27.08.2020 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №336/3744/19, в якій вирішувалося питання про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін .

Після набранням судовим рішенням у справі №336/3744/19 законної сили ухвалою суду від 21.01.2021 провадження у справі відновлено та справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 12.04.2021 повторно зупинено провадження у справі до закінчення касаційного розгляду справи № №336/3744/19.

Вказана ухвала суду першої інстанції скасовано постановою апеляційного суду від 31.05.2021.

11.03.2021 і 14.06.2021 позивачка двічі уточнює свої позовні вимоги, які обґрунтовує новими обставинами.

Проте у порядку, передбаченому ч.2 ст.190 ЦПК України, уточнені позовні заяви відповідачеві не направлялися, строк для надання відзиву судом не надавався.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для надання відзиву на позов, відповідач посилався, у тому числі на неодноразові зупинення провадження у справі, уточнення позивачкою своїх позовних вимог і їх обґрунтування, тощо.

Вказані обставини суд першої інстанції залишив без уваги, належної оцінки їм не надав.

Крім того, 07.07.2021 ОСОБА_2 заявив про відвід головуючому судді Зарютіну П.В. (т.5, а.с.82-84).

Ухвалою від 08.07.2021 суд визнав відвід необґрунтованим та постановив про її передачу до канцелярії суду для вирішення заявленого відводу суддею, який не входить до складу суду.

Проте у спосіб, передбачений законом, заява про відвід так і не була розглянута, відповідний процесуальний документ в матеріалах справи відсутній.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскарження відповідачем ухвали про відмову у поновлені процесуального строку, пропущеного з поважної причини не є зловживанням процесуальними правами, а тому підстав для застосування до відповідача заходів процесуального впливу суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді А.В. Дашковська

О.М. Кримська