ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2490/20 Номер провадження 22-ц/814/1677/21Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,

секретар: Коротун І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бондаренко Ольги Володимирівни та ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава, Комунальне підприємство фірма «Спектр», про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава, Комунальне підприємство фірма «Спектр», про визнання договору недійсним.

В обґрунтування позову вказував, що на підставі рішення виконкому № 152 від 23.05.2001 року, видано ордер на житлове приміщення № 61 на сім`ю з трьох чоловік, а саме: ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , на право займання житлового приміщення житловою площею 33,7 кв. м., що складалася з 2 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач був зареєстрований в даній квартирі з моменту заселення до 05.09.2003 року. Проте, з 2005 року по даний час позивач постійно проживав у спырный квартирі.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2007 року у справі № 2-1354/2007 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління, третя особа ОСОБА_5 про вселення та зміну умов договору найму житлового приміщення вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . Змінено умови договору найму житлового приміщення, зобов`язано Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління укласти з ОСОБА_4 . ОСОБА_1 окремі договори найму, з ОСОБА_4 на житлову кімнату, площею 20,0 кв. м., з ОСОБА_1 на кімнату 13, 7 кв. м., залишивши допоміжні житлові приміщення у спільному користуванні.

В подальшому, квартиру, в якій проживав позивач та мав право на житлову площу було незаконно приватизовано та продано, а його примусово виселено.

Позивач вважає, що приватизація, проведена без його згоди, порушує його права учасника приватизації, і його було позбавлено права на житлову площу незаконно, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,4 кв.м. була передана згідно розпорядження орану приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради від 29 січня 2020 року, одній особі - ОСОБА_2 , з порушенням ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

На момент прийняття розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради, 29 січня 2020 року, позивач постійно проживав у квартирі та мав правомірні очікування на участь у приватизації.

Просив суд визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради, 29 січня 2020 року. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 29 січня 2020 року, видане органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27 травня 2020 року серії НОН № 248159, НОН 248160, посвідчений Приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу, Ставицької Любов Григорівни , адреса робочого місця: 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 50 , стосовно квартири загальною площею 74,4 (сімдесят чотири цілих чотири десятих) кв. м. адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава, Комунальне підприємство фірма «Спектр» про визнання недійсним та скасування розпорядження, свідоцтва про право власності на житло, визнання договору недійсним відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, представник позивача та позивач подали апеляційні скарги, в яких просять рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема позивач та його представник вказують на те, що суд першої інстанції безпідставно не залучив до участі у справі належного відповідача - виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області. Крім того, позивач вказує, що місцевим судом не в повному обсязі досліджено докази, надані ним щодо незаконності проведення приватизації спірної квартири без його участі.

Відповідачем подано відзив на апеляційні скарги в доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Місцевим судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 152 від 23.05.2001 року затверджено рішення Лубенського гарнізону про надання житла ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 на склад сім`ї із 3 осіб.

03.08.2001 року видано ордер №61 на житлове приміщення у АДРЕСА_1 . (а.с.5, 47) на сім`ю з трьох чоловік: наймач - ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_4 , та мати - ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 28.08.2001 року по 05.09.2003 року, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 16 травня 1996 року.

Згідно довідки № 87 від 29 жовтня 2002 року, виданої Лубенською квартирно-експлуатаційною частиною району, ОСОБА_1 повністю здав квартирним органам Міністерства оборони України житлову площу 33,7 кв.м. (окрему двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ).

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 28 лютого 2007 року дозволено переоформити ЛК ЖЕУ договір найму на житлове приміщення, згідно ст. ст. 106, 107 Житлового Кодексу України, квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 в зв`язку зі зміною місця проживання основного квартиронаймача, чоловіка ОСОБА_1 (а.с.46).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 26 вересня 2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 . Лубенського ЛКЖЕУ та вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.8-9).

Відповідно до Свідоцтва на житло від 29 січня 2020 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 , на підставі розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради від 29 січня 2020 року № 4/3р. (а.с.23).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 травня 2020 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . (а.с.24-25).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що знявшись з реєстрації в Лубнах за адресою АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 перестав бути основним квартиронаймачем спірної квартири.

Крім того, суд зауважив, що предметом позову є визнання недійсним та скасування розпорядження, свідоцтва про право власності на житло, яке приймалося та видавалося Органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, а не Лубенською міською радою, а тому Лубенська міська рада є неналежним відповідачем. Оскільки вимога про визнання договору купівлі-продажу недійсним обґрунтована незаконністю, на думку позивача, приватизації квартири отже вказана вимога також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком місцевого суду.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вказане погоджується з висновками викладеними, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі№ 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц).

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

Титульними володільцями вважаються особи, які володіють майном за цивільно-правовими договорами (майнового найму (оренди), підряду, зберігання, застави та ін.), особи, які володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позивачем заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача.

Разом з цим, суд не звернув увагу на те, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління, третя особа ОСОБА_5 , про виселення та зміну умов договору найму житлового приміщення, змінено умови договору найму житлового приміщення, зобов`язано Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління укласти з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 окремі договори найму квартири АДРЕСА_1 .

З наведено слідує, що ОСОБА_1 , згідно рішення суду, на відповідній правовій підставі володіє нерухомим майном - частиною спірної квартири.

Отже, позивач як титульний володілець має право на звернення до суду за захистом свого права шляхом витребування майна, що перебуває у його володінні.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні до суду позивачем обрано не належний спосіб захисту його права, а отже позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.3 ч.1 ст.376, ст.ст.382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бондаренко Ольги Володимирівни та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава, Комунальне підприємство фірма «Спектр», про визнання договору недійсним - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов