Провадження № 22-ц/811/2256/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Львів

Справа № 463/10018/18

Провадження № 22ц/811/2256/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Личаківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 4 червня 2020 року у складі судді Мармаша В.Я.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності,-

встановив:

26 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулася з цим позовом. Просила визначити за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та кожною зі сторін по 1/4 ідеальній частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що вона (позивач) та відповідачі є співвласниками вказаної квартири, після смерті ОСОБА_4 . Зазначає, що спірна квартира перебуває у їхній (сторін) спільній сумісній власності. Вказує, що через спір щодо розміру часток співвласників у спільному майні вона не може розпоряджатись своєю часткою у праві власності на квартиру та оформити свої спадкові права на частку у квартирі після смерті ОСОБА_4 . Просить позов задовольнити.

Рішенням Личаківського районного суду Львівської області від 4 червня 2020 року позов задоволено частково.

Визначено за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 ідеальну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1

Визначенои за ОСОБА_2 1/4 ідеальну частку у праві власності на цю квартиру.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .Вважає рішення суду незаконними та необґрунтованими, такими що порушує його законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.Вказує, що частки співвласників у квартирі є рівними.Вважає, що спір можна врегулювати у досудовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 12 грудня 1995 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності сторонам та ОСОБА_4

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 357 цього Кодексу під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Встановлено, що через відсутність згоди між сторонами щодо розміру частки співвласників у спільному майні позивач не може розпоряджатись своєю часткою у праві власності на квартиру, оформити свої спадкові права на частку у квартирі після смерті ОСОБА_4 Квартира АДРЕСА_2 перебуває у спільній сумісній власності сторін та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням встановленого, суд вирішив, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними і складають по 1/4 кожному.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечив проти позову. ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, тому думка щодо виділення їй 1/4 частки не з`ясована. Без їх згоди неможливо визначити сторонам по 1/4 частки у спільній сумісній власності.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову в частині визначення часток позивача та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це безпосередньо впливає на визначення обсягу майнових прав позивача.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 4 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено та підписано 21 січня 2021 року.

Головуючий

Судді