Номер провадження: 22-ц/813/6997/21
Номер справи місцевого суду: 507/1621/19
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, на рішенняЛюбашівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Дармакука Т.П. 10 лютого 2021 року у смт. Любашівка Одеської області, -

встановила:

У листопаді2019 року ТОВ «Одесагаз-Постачання» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачувала кошти за спожитий газ, у зв`язку із чим за її особовим рахунком рахується заборгованість, яка, згідно заяви про зменшення позовних вимог, складає 3572 грн. 26 коп.; також позивачем нараховано пеню в розмірі 3319 грн. 13 коп., інфляційні втрати в розмірі 1269 грн. 24 коп., а також 3 відсотки річних в розмірі 301 грн. 13 коп., які позивач просив стягнути із відповідача.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 рокупозов ТОВ «Одесагаз-Постачання»було задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 3572 грн. 26 коп.; пеню в розмірі 736 грн. 88 коп., інфляційні втрати в розмірі 1269 грн. 24 коп., а також 3 відсотки річних в розмірі 301 грн. 13 коп., в задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення пені - відмовлено.

Компенсовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» судовий збір у розмірі 1921 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 сплачувала обов`язкову плату за використані куби газу відповідно до довідки Управління соціального захисту населення та їй було невідомо, яку саме суму коштів - субсидію, було перераховано позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що між Ананьївським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» та ОСОБА_1 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 6842 від 24 липня 2015 р. для здійснення розрахунків за спожитий природний газ (а.с.7-8).

За умовами вказаного договору, товариство надає споживачу послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки в на умовах, передбачених цим договором. Умовами договору сторони погодили порядок оплати послуг. Розрахунковий період є календарний місяць. У разі застосування системи помісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата вноситься на поточний рахунок.

За умовами п. 42 договору вказаний договір укладається строком на 3 роки, набирає чинності з дня його підписання і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду.

Для здійснення розрахунків за спожитий природний газ на ім`я ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок.

01 липня 2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» було укладено Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу - боржників ПАТ «Одесагаз» (а.с.35).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 11 жовтня 2019 року заборгованість відповідача за спожитий газ складає 4398 грн. 55 коп.; пеня в розмірі 3319 грн. 13 коп., інфляційні втрати в розмірі 1269 грн. 24 коп., а також 3 відсотки річних в розмірі 301 грн. 13 коп. В подальшому, у зв`язку із частковою сплатою заборгованості за спожитий газ, позивач зменшив позовні вимоги, та зазначив, що заборгованість ОСОБА_1 складає 3572 грн. 26 коп.

Згідно Постанови КМУ № 758 від 01 жовтня 2015 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного ринку природного газу, ТОВ «Одесагаз-Постачання» є постачальником природного газу на території Одеської області з 01 липня 2015 року, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання природного газу побутовим споживачем.

Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року затверджені «Правила постачання природного газу». Згідно розділу 3 правил, однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що відповідач здійснювала оплату в не повному обсязі за поставлений природний газ за період з грудня 2015 р. по листопад 2019 р., таким чином, згідно розрахунку позивача, у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 3572 грн.26 коп. (а.с.28-34, 76)

Правильність розрахунку боргу відповідачем належними чином не спростована.

Оскільки споживач здійснювала не повну оплату за використаний природний газ, остання порушила умови договору про надання населенню послуг з газопостачання № 6842 від 24 липня 2015 р. та п. 14 розділу 3 Правила постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015р., відповідно до яких розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За таких обставин, враховуючи, що свої зобов`язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу ПАТ «Одесагаз» виконало належним чином, а відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання, в порушення вимог ст.ст.526, 714 ЦК України, п. 22 Правил, виконала не належним чином, то суд дійшов вірного висновку, що позов ТОВ «Одесагаз-Постачання» підлягав частковому задоволенню.

Щодо вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 3319 грн. 13 коп., то судом вірно зазначене наступне.

Згідно до п.19 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, у разі порушення споживачем строків оплати за договором постачання природного газу, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 порушила строки оплати, а то позивач правомірно вимагав стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно розрахунку позивача, пеня була нарахована в розмірі 3319 грн. 13 коп. за період із 11 березня 2016 року по 11 жовтня 2019 року (а.с.29-34).

Відповідач заявила клопотання про застосування строку позовної давності до пені.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Разом із цим, аналіз норм ч.2 статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду.

Позивач звернувся до суду 15 листопада 2019 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, стягненню з відповідача на користь позивача підлягала пеня у розмірі 736 грн. 88 коп., за останні 12 місяців. Так, із розрахунку позивача вбачається, що в листопаді 2018 року відповідачу нарахована пеня в розмірі 28,04 грн., в грудні 2018 року - 60 грн. 12 коп., в січні 2019 року - 110 грн.02 коп., в лютому 2019 року 5,82 грн., в березні 2019 року - 180 грн.40 коп., в квітні 2019 року - 49 грн. 58 коп., в травні 2019 року - 222 грн. 97 коп., в червні 2019 року - 29 грн. 80 коп., в липні 2019 року 2 грн. 25 коп., в серпні 22019 р. - 27 грн. 66 коп., у вересні 2019 року - 13 грн. 91 коп., в жовтні 2019 року - 6 грн. 31 коп., що сукупно складає 736 грн. 88 коп.

У стягненні решти суми пені в розмірі 2582 грн. 25 коп. судом обґрунтовано відмовлено у зв`язку із спливом позовної давності.

Звертаючись з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 1269 грн.24 коп. та 3 % річних в сумі 301 грн.38 коп.

У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Проаналізувавши норми статей 524, 533, 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між Ананьївським УЕГГ ПАТ «Одесагаз» та ОСОБА_1 договору про надання населенню послуг з газопостачання, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Що стосується розміру інфляційних втрат та 3 % річних, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що останні обраховані позивачем вірно та становлять 1269 грн. 24 коп. інфляційних збитків, та 301 грн. 38 коп. - 3 % річних, а отже, вказані суми підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь позивача.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про невірний розрахунок позивачем боргу за спожитий газ. Так, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 сплачувала обов`язкову плату за використані куби газу відповідно до довідки Управління соціального захисту населення та їй було невідомо, яку саме суму коштів - субсидію, було перераховано позивачу.

Так, з історії розрахунків між позивачем та відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 буловраховано в розрахунок боргу оплату, яку оплачував відповідач за спожитий природний газ, а також враховано сплачену державою субсидію, а борг відповідача виник внаслідок проведення розрахунку не в повному об`ємі. Наприклад, в період з 01 січня 2015 р. по 31 травня 2016 р (включно) відповідачем спожито 3006 куб.м. на суму 17 253 грн. 79 коп., відповідачем сплачено за цей період 6 144 грн. 20 коп., сплачено субсидією 7 737 грн. 37 коп., станом на вересень наявна переплата у сумі 725 грн. 70 коп., а отже, заборгованість складала 2646 грн. 52 коп. Крім того, в подальшому також вбачається неповна оплата позивачем за спожитий газ (а.с.18)

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе