Справа № 595/927/20
Провадження 2/595/18/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 19351,83 грн.В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що останній є батьком дітей. Відповідно до рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.11.2019 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не меншому ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою двадцяти трьох років. Відповідно до рішення Бучацького районного суду від 21.04.2020 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням суду від 19.11.2019 року, стягнуто з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 2218 грн., але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак діти потребують додаткових витрат, так як ОСОБА_5 займається у мовному центрі і послуги з навчання мов та навичок упродовж 2019-2020 складають 4300 грн. Крім того, ОСОБА_5 потребує психологічної реабілітації і очікувані витрати складають 20000 грн. Освітні послуги ОСОБА_4 в Тернопільському національному педагогічному університеті ім.В.Гнатюка за 2019-2020 складають 14403,66 грн.Вартість додаткових витрат на утримання двох дітей становить 38703,66 грн. Вважає, що відповідач має можливість надавати додаткові витрати, тому просила стягнути з відповідача половину витрачених додаткових витрат на дітей, а саме 19351,83 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 29.10.2019 року розірвано шлюб між сторонами.

Рішенням Бучацького районного суду від 21.04.2020 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням суду від 19.11.2019 року, стягнуто з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 2218 грн., але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Із договорів надання послуг №5 та №13 вбачається, що ОСОБА_5 займається у мовному центрі упродовж 2019-2020.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру Мовного центру АСВ позивач витратила на оплату навчання ОСОБА_5 упродовж 2019-2020 років 4300 гривень.

Із договору надання послуг №05/03/22 від 22.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 в період з 11.06.2018р. по 22.06.2018 року проведено курс психо-корекції в рамках анімалотерапії для дітей з особливими потребами.

Із рахунку на оплату №50 від 09.06.2020 року, виданого ОСОБА_2 , відповідно до договору надання послуг №05/03/22 від 22.03.2018 року, вбачається, що очікувані витрати складають 20000 гривень.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч.1 ст.201 СК України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 навчається на географічному факультеті в Тернопільському національному педагогічному університеті на заочній платній формі навчання та в державному вищому навчальному закладі «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» до 2023 року, а тому вона потребує матеріальної допомоги на період навчання.

Рішенням Бучацького районного суду від 19.11.2019 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі не меншому ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Згадуваним рішенням суд, стягнувши аліменти на ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, по суті вирішив позовну вимогу в розглядуваній справі про стягнення витрат на освітні послуги ОСОБА_4 в Тернопільському національному педагогічному університеті.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми статті 185 СК України не застосовуються.

Вирішуючи спір, суд, на підставі належним чином досліджених доказів, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та приходить до переконання, що у позові, в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з навчанням дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити оскільки вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені статтею 185 ЦК України, можуть бути пред`явлені лише до досягнення дитиною повноліття та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками і повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.141, 185 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,в користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 12150 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 840(вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Дата складення повного тексту рішення 18 січня 2021 року.

Суддя: В. Б. Федорончук