Ухвала

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 357/16203/15

провадження № 61-12393св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Бондаренко Валерій Олегович на постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № K2V4AN24264980 від 06 серпня 2008 року у розмірі 66 072,99 дол. США, що за курсом 21,19 грн відповідно до службового розпорядження НБУ

від 26 червня 2015 року складає 1 400 086,64 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 19 лютого 2016 року в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором № K2V4AN24264980, укладеним 06 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 скасовано та постановлено в цій частині нове рішення.

Визнано поруку ОСОБА_2 за кредитним договором, укладеним

06 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 за № K2V4AN24264980, за період з 16 червня 2009 року до 17 листопада 2015 року припиненою.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення, заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України

від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15, у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-3087цс16, у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 754/5026/16-ц (провадження № 61-31487св18), від 27 листопада 2019 року у справі

№ 202/6132/16-ц (провадження № 61-36037св18), від 11 листопада

2019 року у справі № 725/3981/14 (провадження № 61-10358св19),

у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року

у справі № 408/8040/12, (провадження № 14-145цс18).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою

статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до розгляду

в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк