Справа № 487/7276/21
Провадження № 2-к/487/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Лагоди А.А., за участю секретаря судового засідання Довбня І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Лепельському району про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Чашникського району Вітебської області Республіки Білорусь від 17.09.2020 № 2-268-2020 про стягнення державного мита з ОСОБА_1

ВСТАНОИВ:

Міністерство з податків і зборів Республіки Білорусь по Лепельському району звернулося до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Чашникського району Вітебської області Республіки Білорусь від 17.09.2020 № 2-268-2020 про стягнення державного мита з ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у чергове судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, зокрема через представника ОСОБА_2 18.11.2021 року представником ОСОБА_1 подано заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у іншому судовому засіданні. Заява подана до суду 18.11.2021. Таким чином представник ОСОБА_1 у день розгляду справи прибув до суду для подачі заяви, однак у судове засідання не з`явився. Крім того до заяви не надано доказів в підтвердження занятості в іншому судовому засіданні, а тому суд вважає, що заінтересована особа без поважних причин не з`явився в судове засідання та проводить розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, суд вважає, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так рішенням суду Чашникського району Вітебської області Республіки Білорусь від 17.09.2020 № 2-268-2020, із ОСОБА_1 зокрема стягнуто державне мито у дохід держави у розмірі 404 рублі 36 копійок. Рішення вступило в законну силу 05.10.2020.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.3 розділу 5 зазначеної «Інструкції», іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки підстав для відмови, передбачених ст. 468 ЦПК України не встановлено.

За нормами ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За курсом Національного банку України станом на 18.11.2021 - 1 білоруський рубль дорівнює 10 гривням 67 копійкам.

Таким чином, суд вважає необхідним визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 4314 гривні 52 копійки (404,36х10,67).

Керуючись ст. 462 467 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Лепельському району про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Чашникського району Вітебської області Республіки Білорусь від 17.09.2020 № 2-268-2020 про стягнення державного мита з ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Чашникського району Вітебської області Республіки Білорусь від 17.09.2020 № 2-268-2020 про стягнення державного мита з ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави Республіка Білорусь 4314 (чотири тисячі триста чотирнадцять) гривні 52 копійки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя А.А. Лагода