Справа № 211/4407/20
Провадження № 2/211/417/21
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.,

при секретарі: Маслечко А.А.,

у відсутність сторін у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого виступає адвокат Умріхін Олександр Віталійович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

адвокат Умріхін О.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

У квартирі зареєстрований відповідач у справі, який є колишнім чоловіком доньки позивача, шлюб між ними було розірвано 19.04.2016. Відповідач 10.03.2017 добровільно виїхав з квартири, забравши всі свої особисті речі. За вищевказаною адресою він не проживає з цього часу, участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає.

Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . Також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, її представник адвокат Умріхін О.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти позовних вимог не заперечував.

Голова виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Ратінов І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечень щодо вимог позивача не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 10.11.2008 (а.с. 7 копія витягу).

На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач (а.с. 8, 21 копія довідки, довідка).

У матеріалах справи міститься Акт від 27.07.2020 (а.с. 6), із змісту якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 не мешкає з 10.03.2017.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у квартирі за вищевказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин, доказів стосовно поважних причин не проживання відповідача в даній кварирі у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованою за вищевказаною адресою, у зв`язку з відсутністю в ній без поважних причин понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 840,80 грн. (а.с. 1), враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн. (50 %). Інші 50 % мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 142, 206, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 03.08.2020 боржник з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрований, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений ним судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1 ) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений нею судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., внесений по квитанції № ПН2204858 від 27.07.2020 (банк платника - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України») на розрахунковий рахунок УК у м. Кривому Розi/Довг.р-н/22030101.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя О.С. Гіда