Постанова

Іменем України

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 209/2321/14-ц

провадження № 61-14605св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В.,Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Юрочкіним Юрієм Валерійовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у цій справі № 209/2321/14-ц позов ПАТ КБ «Надра» був задоволений.

Звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв. м, яка складається з 3-х кімнат у рахунок погашення заборгованості у розмірі 43 762,88 доларів США, що складає по курсу Національного банку України 491 964,79 грн, і яка складається з наступного: 5 332,58 доларів США, що в еквіваленті становить 59 946,73 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 682,16 доларів США, що в еквіваленті становить 30 151,77 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 427,94 доларів США, що в еквіваленті становить 16 052,33 грн - заборгованість по комісії; 32 786,20 доларів США, що в еквіваленті становить 368 569,35 грн - пеня; 1 534,00 доларів США, що в еквіваленті становить 17 244,61 грн - штраф, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення права вимоги № GL48N718070_І_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., зареєстрований у реєстрі за № 509, відповідно до умов якого останній отримував право вимоги за кредитними договорами в тому числі, за кредитним договором від 16 лютого 2006 року 8/2007/840-К/1338-ПР, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та іпотечним договором від 16 лютого 2006 року № 1338-ПР, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Зазначало, що жодного виконавчого провадження з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у цій справі щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення вказаної заборгованості не відкрито. Оригінали виконавчих листів № 209/2321/14-ц у наглядовій кредитній справі по вищезазначеним боржникам, які передані новому кредитору, відсутні. Є підстави вважати, що виконавчий лист був втрачений при пересилці та строк його пред`явлення для повторного виконання пропущено.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року у складі судді Багбая Є. Д. заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні зі стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 серпня 2014 року у справі № 209/2321/14-ц.

Поновлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 209/2321/14-ц.

Видано ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дублікати виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у справі № 209/2321/14-ц.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора його правонаступнику.

Також, на думку суду, є необхідність поновити строк для пред`явлення виконавчих документів та видати дублікати виконавчого листа, оскільки пропуск строку судом визнано поважним, оригінали виконавчих документів були втрачені, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено частково.

Замінено стягувача у виконавчому листі з виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 серпня 2014 року у справі № 209/2321/14-ц з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що здійснюючи заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції не врахував, що із такими вимогами ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до суду не зверталося, адже за змістом заяви заявник просив замінити стягувача у виконавчому листі. Суд вказав, що оскільки виконавче провадження з виконання рішення у цій справі не відкрито, то неможливо замінити сторону саме виконавчого провадження.

При цьому, суд вказав, що заявником не доведено, що виконавчий лист було втрачено, тому немає підстав для видачі його дублікату, а також, оскільки виконавчий лист у справі не видавався, тому немає підстав для поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2021 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Юрочкін Ю. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Інші учасники справи судові рішення не оскаржили.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що апеляційний суд безпідставно замінив сторону у виконавчому листі, не врахувавши, що з дня набрання рішенням законної сили минуло понад три роки, тобто пропущено строк пред`явлення виконавчого листа за таким рішенням до виконання.

Вважає, що суд апеляційної інстанції незаконно вийшов за межі його апеляційної скарги, оскільки він не просив змінювати стягувача у виконавчому листі, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» судове рішення районного суду не оскаржувало.

Крім того, вказує, що районний суд розглянув заяву за його відсутності, належним чином не повідомивши про розгляд справи, а суд апеляційної інстанції на це уваги не звернув.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що її доводи є безпідставними, не спростовують правильність висновків апеляційного суду, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у справі № 209/2321/14-ц позов ПАТ КБ «Надра» був задоволено.

Звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв. м, яка складається з 3-х кімнат у рахунок погашення заборгованості у розмірі 43 762,88 доларів США, що складає по курсу Національного банку України 491 964,79 грн, і яка складається з наступного: 5 332,58 доларів США, що в еквіваленті становить 59 946,73 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 682,16 доларів США, що в еквіваленті становить 30 151,77 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 427,94 доларів США, що в еквіваленті становить 16 052,33 грн - заборгованість по комісії; 32 786,20 доларів США, що в еквіваленті становить 368 569,35 грн - пеня; 1 534,00 доларів США, що в еквіваленті становить 17 244,61 грн - штраф, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення права вимоги № GL48N718070_І_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., зареєстрований у реєстрі за № 509, відповідно до умов якого останній отримував право вимоги за кредитними договорами в тому числі, за кредитним договором від 16 лютого 2006 року 8/2007/840-К/1338-ПР, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та іпотечним договором від 16 лютого 2006 року № 1338-ПР, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З огляду на лист Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 червня 2021 року № 13846, на примусовому виконанні у відділі не перебував виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі заочного рішення від 15 серпня 2017 року (справи № 209/2321/14-ц, провадження №2/209/1159/14) за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юрочкіна Ю. В., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в частині заміни стягувача у виконавчому листі, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що здійснюючи заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції не врахував, що із такими вимогами заявник до суду не звертався, адже за змістом заяви він просив замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 серпня 2014 року у справі № 209/2321/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що заміна стягувача у виконавчому листі не може бути здійснена, оскільки докази отримання виконавчого листа відсутні, а з дня вступу рішення в законну силу минуло понад три роки, тобто пропущено строк пред`явлення виконавчого листа за таким рішенням до виконання, оскільки заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд враховує, що у справі, яка переглядається, первісним стягувачем було ПАТ «КБ «Надра», яке перебуває в стані припинення та здійснення ліквідаційної процедури, здійснило відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судом. Сама лише відсутність виконавчого листа не є та не могла бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

При цьому, заміна сторони у виконавчому листі не змінює строк його пред`явлення до виконання.

Не заслуговують на увагу й доводи заявника про те, що суд апеляційної інстанції незаконно вийшов за межі його апеляційної скарги, оскільки він не просив замінити стягувача у виконавчому листі, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» судове рішення районного суду не оскаржувало, оскільки суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта статті 367 ЦПК України).

При цьому, апеляційним судом було встановлено, що жодного виконавчого провадження з виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2014 року у цій справі № 209/2321/14-ц до цього часу відкрито не було, а суд першої інстанції вийшов за межі заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Посилання касаційної скарги ОСОБА_1 на те, що районний суд розглянув заяву за його відсутності, належним чином не повідомивши про розгляд справи, не є підставою для скасування судового рішення апеляційного суду, оскільки цим судом саме тому ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення по суті питання, тобто його доводи були враховані при вирішенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» по суті. Тим самим виконано вимоги статті 376 ЦПК України.

Інших доводів про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції касаційна скарга не містить.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Юрочкіним Юрієм Валерійовичем - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк