МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року Справа №370/2701/21

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир Олексій Віталійович, розглянувши заяву адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича - представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шандиба Людмила Іванівна, про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання об`єкту нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

15.11.2021 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Касьяненка Д.Л., звернулась до Макарівського районного суду Київської області з вказаним позовом, в якому зазначила, що 04.07.2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, в якому у них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_7 . За час перебування в шлюбі сторонами було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2016 року, де покупцем виступив відповідач ОСОБА_2 .

З інформаційної довідки ДП «Національні інформаційні системи» позивачці стало відомо, що 24.03.2017 року відповідач ОСОБА_2 продав вказане вище домоволодіння без нотаріально посвідченої згоди позивача, передбаченої ст. 65 СК України, що є порушенням прав позивача на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки даний будинок був придбаними за час перебування сторін у шлюбі.

Позивач не знала про укладення відповідачем ОСОБА_2 правочину, не надавала згоду на відчуження будинку, який перебивав у спільній сумісній власності подружжя на момент укладення договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 24.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Людмилою Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за №826.

Позивач вважає, що даний правочин здійснений не в інтересах сім`ї та не в інтересах дітей.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірного домоволодіння є відповідач у справі ОСОБА_3 .

На підставі викладеного позивач просила суд: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 , посвідчений 24.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Людмилою Іванівною, зареєстрований в реєстрі за №826; 2) витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 домоволодіння, що по АДРЕСА_1 ; 3) визнати вказане домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя; 4) в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

Крім того, разом з позовом адвокатом Касьяненком Д.Л., подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просив накласти арешт на домоволодіння, яке є предметом вказаного вище позову, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, власником якого є ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї заяви адвокат Касьяненко Д.Л. посилавсь на те, що на даний час у позивача та ОСОБА_2 виникли суперечності щодо права власності на вищевказане майно, у зв`язку з незаконним відчуженням ОСОБА_2 домоволодіння на користь третіх осіб без згоди дружини, так як майно придбавалось в шлюбі та є спільною сумісною власністю, а отже порушено право власності позивача. Угоди про добровільний поділ майна, що належить кожному з подружжя на праві спільної сумісної власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не досягнуто, шлюбний договір між позивачем та відповідачем-1 укладено не було. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у даній справі. Крім того, позивач дізналась про наявність на он-лайн майданчику OLX.ua за посиланням: littps://www.oix.ua/cl/obvavlenie/pro(iani-dom-v-s-mostisclie-ul-zarec/inava-la- IDNstMO.html оголошення про продаж домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, на даний момент, існує реальна загроза продажу нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя надалі третім особам за цивільно- правовими угодами, а тому не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити виконання можливого позитивного рішення суду у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 04.07.2012 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюбу, актовий запис №873, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_9 », дружини « ОСОБА_9 ».

За час шлюбу у них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_7 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей, які додані до позову.

За час перебування в шлюбі сторонами було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.12.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., де покупцем виступив відповідач ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого 24.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Людмилою Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за №826, ОСОБА_2 продав ОСОБА_10 домоволодіння, що по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №283237980 від 05.11.2021 року, право приватної власності на житловий будинок загальною площею 339,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0130, зареєстроване 11.05.2021 року за ОСОБА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Також представником позивача надано роздруківку з он-лайн майданчика OLX.ua за посиланням: littps://www.oix.ua/cl/obvavlenie/pro(iani-dom-v-s-mostisclie-ul-zarec/inava-la- IDNstMO.html, а саме оголошення про продаж домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Позивачем у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідач може розпорядитись будинком, що є предметом спору.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів предстаника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шандиба Людмила Іванівна, про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання об`єкту нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шандиба Людмила Іванівна, адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя О.В. Тандир