КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/2784/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Придувалова Василя Вадимовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Святошинський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Зазначила, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів належним чином. В 2014 році він звільнився з роботи. З 2015 року відповідач взагалі не сплачує аліменти. З урахуванням уточнень ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з урахуванням обмеження, встановленого ст. 196 СК України - в розмірі заборгованості по аліментам, яка станом на 01 серпня 2020 року становить 180 819,75 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з квітня 2013 року по липень 2020 року в розмірі 180 819,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1808,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині нарахованої суми пені та прийняти нову постанову, якою зменшити суму пені до фіксованої суми в розмірі 10 000 грн. Вважає, що суд не надав належної оцінки викладеними у відзиві за позовну заяву доводам і безпідставно прийняв до відома наданий йому розрахунок заборгованості по аліментам. Розмір мінімальної заробітної плати, яку отримав відповідач за період з 11 лютого 2013 року по 01 грудня 2013 року склав 1230 грн., а відтак, розмір аліментів, який підлягав сплаті у вказаний період, складав 307,50 грн. щомісячно, розмір його мінімальної заробітної плати за період з 01 грудня 2013 року по 01 січня 2014 року склав 1300 грн., а відтак, розмір сплачуваних аліментів у вказаний період складав 325,00 грн., розмір його мінімальної заробітної плати за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року склав 1218 грн., а відтак, розмір сплачуваних аліментів у вказаний період склав 304,50 грн. щомісячно. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів, виходячи з неперевіренихї даних про наявність у відповідача доходу у сфері туризму та оренди автомобілів.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 16 серпня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7 т. 1).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості державного виконавця Святошинського РУЮ у м. Києві від 21 серпня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 01 серпня 2019 року становила 175 324,01 грн. (а.с. 10 т. 1).

11 жовтня 2019 року державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , згідно якого заборгованість боржника станом на 01 жовтня 2019 року за період з 01 лютого 2013 року по вересень 2019 року включно становить 126 328,26 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано державного виконавця Святошинського РДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 за період з липня 2015 року по вересень 2019 року з урахуванням відомостей викладених в підтвердженні про офіційне працевлаштування ОСОБА_1 в Чорногорії.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2020 року ухвала Святошинського районного суду м. Києва скасована та в скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості відмовлено (а.с. 205-215 т. 1).

Згідно довідок про перерахунок заборгованості від 10 лютого 2020 року та від 03 серпня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з березня 2013 року по 01 серпня 2020 року становить 180 819,75 грн. (а.с. 190-192, 220 т. 1).

Відповідно до наданого позивачкою розрахунку неустойки по аліментах, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2013 року по 01 серпня 2020 року становить 1 787 922,73 грн. (а.с. 226-228 т. 1).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь позивачки неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з квітня 2013 року по липень 2020 року в розмірі 180 819,75 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №572/1762/15-ц неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у сприянні належному виконанню зобов`язання та стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує лише до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До матеріалів справи позивачкою надано довідки-розрахунки державного виконавця Святошинського РДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів.

Згідно довідки-перерахунку заборгованості від 03 серпня 2020 року, складеної державним виконавцем Святошинського РДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01 серпня 2020 року становить 180 819,75 грн. (а.с. 220 т. 1).

Відповідачем ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань по сплаті аліментів або спростування даних, зазначених у вказаній довідці-перерахунку.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 180 819,75 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що судом неправильно розраховано розмір заборгованості по аліментам, а також не враховано підстав для зменшення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, що він проживає та офіційно працює в Чорногорії на посаді «Адміністратор» в D.О.О «АМАNDI», та має офіційну заробітну плату в розмірі 193 євро. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав копії документів від 11 жовтня 2019 року з назвою «POTVRDA», від 11 жовтня 2019 року з назвою «ПІТВЕРДЖЕННЯ» та таблиця-розрахунок (а.с. 31-34 т. 1). Також він зазначив, що 13 серпня 2015 року зареєстрував шлюб у Чорногорії, від якого має іншу малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і надає допомогу непрацездатним батька.

З матеріалів справи убачається, що із зазначених підстав у березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив зобов`язати державного виконавця Святошинський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості відмовлено. При цьому суд касаційної інстанції виходив з того, що надані ОСОБА_1 документи не є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України, які б підтверджували офіційне працевлаштування ОСОБА_1 в Чорногорії та отримання ним заробітної плати у розмірі, яка вказана у цих документах (а.с. 205-216 т. 1).

В свою чергу, позивачка зазначила, що ОСОБА_1 працює гідом по Чорногорії , а також здає автомобілі в оренду. Його дружина працює в салоні краси. Матір позивача, хоча і пенсійного віку, але продовжує працювати, а батько є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та має відповідні пільги, додала до своїх пояснень роздруківки із соціальних мереж ОСОБА_1 та його дружини.

ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та того, що він не має у власності нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого він може сплатити заборгованість по аліментам.

При цьому, надаючи оцінку доводам відповідача ОСОБА_1 , колегія суддів враховує тривалість прострочення ним своїх зобов`язань по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Придувалова Василя Вадимовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.