ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року

м.Суми

Справа №584/427/20

Номер провадження 22-ц/816/169/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 02 листопада 2020 року в складі судді Токарєва С.М., ухваленого в м. Путивль Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Вимоги мотивував тим, що 15 травня 2015 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг 6200 доларів США, при цьому договір позики або розписку вони не складали, за умовами усної домовленості ОСОБА_2 зобов`язався повернути гроші через шість місяців - 15 вересня 2015 року.

На отримані кошти відповідач придбав вантажопасажирські автомобілі, які використовував для здійснення підприємницької діяльності.

У визначений сторонами строк ОСОБА_2 кошти не повернув, на звернення позивача з вимогою виконати свої зобов`язання не реагував.

В червні 2017 року позивач звернувся до Путивльського районного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 6200 доларів США, які він запозичував з метою придбання автомобілів. Під час розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги до 2100 доларів США, оскільки ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу передав позивачу один із придбаних автомобілів марки ГАЗ, модель 33023-418, 2007 року випуску, тип ТЗ-загальний легковий вантажопасажирський В, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідач вказував, що придбав зазначений автомобіль за 4200 доларів США.

Під час розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми справи №592/14397/18 встановлено, що вартість вказаного вище автомобіля складала 35000 грн., а не 4200 доларів США, як зазначав відповідач.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 своєчасно не повернув позивачу 6200 доларів США, при цьому рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року з відповідача на користь ОСОБА_1 вже стягнуто 1700 доларів США боргу, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 за продаж автомобіля, який відповідач віддав в рахунок боргу, стягнуто 35000 грн., що еквівалентно 1411 доларів США, 400 доларів США відповідач повернув добровільно, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 залишок заборгованості - 2689 доларів США, що еквівалентно 75784 грн 09 коп. на момент подачі позову до суду, а також судові витрати.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 02 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними допустимими доказами факту укладання сторонами договору позики, а також наявності у ОСОБА_2 боргу перед ним.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення не врахував, що обставини, на які посилався позивач встановлені рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2018 року, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 року. Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 аналогічні доводам, наведеним у позовній заяві.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що у судовому засіданні по справі № 584/663/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відповідач визнав, що він позичив у ОСОБА_1 2100 доларів США, з яких на момент розгляду справи повернув 400 доларів США, тобто не оспорював наявність боргу перед позивачем у розмірі 1700 доларів США (а.с. 36). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 25 липня 2017 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 , відповідача у справі, на користь ОСОБА_1 було стягнуто 1700 доларів США, що еквівалентно 43898 грн 42 коп. (а.с. 6-7).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 було стягнуто 35000 грн від продажу автомобіля марки ГАЗ, модель 33023-418, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

З аналізу зазначених норм вбачається, що належним доказом на підтвердження факту укладання договору позики законодавець визначив розписку позичальника або інший документ, який посвідчує передання позичальнику позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеним приписам матеріального закону ОСОБА_1 не надав суду жодних належних допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами договору позики на зазначених у позові умовах.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому посилання скаржника на обставини, встановлені судовими рішеннями у справах №584/663/17, №592/14397/18, висновків суду першої інстанції по суті спору не спростовують, оскільки у вказаних справах не були встановлені обставини укладання договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предмет та умови договору, розмір заборгованості позичальника. Судові рішення у зазначених справах були предметом дослідження місцевого суду, належним чином оцінені, процесуальних підстав для їх переоцінки колегія суддів не встановила.

З`ясувавши, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову. Рішення місцевого суду відповідає критерію обґрунтованості, доводи апеляційної скарги висновків суду по суті спору не спростовують, фактично зводяться до безпідставної переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановивши, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення залишає без змін.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко