Справа № 136/1318/20
провадження № 2/136/351/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом проти ОСОБА_2 (далі - відповідач), з вимогою змінити розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Липовецького районного суду Вінницької області від 03.08.2017, яким було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття на 1/4 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

Як зазначено у позові, 06.10.2008 сторони уклали шлюб, який рішенням суду від 20.11.2015 було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 03.08.2017 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно діючого законодавства мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того відповідач, не будучи офіційно працевлаштованим, все ж має значний дохід та можливість сплачувати аліменти на утримання сина у іншому розмірі ніж розмір, який на даний час стягується з нього. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами; свідоцтва про народження сина сторін; содового наказу про стягнення аліментів; довідки виданої органом місцевого самоврядування за місцем проживання позивача.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.09.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому заперечується проти задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

Згідно позову, позивач просить змінити розмір аліментів. Відповідач продовжує щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді судом вказаної позовної вимоги судом має бути з`ясовано чи відбулися зміни в матеріальному або сімейному стані обох сторін, однак зі змісту позову та доданих до нього документів не вбачається погіршення матеріального чи сімейного стану позивача. Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували необхідність додаткових витрат на дитину. Крім того позивач посилається на наявність у відповідача значного доходу, проте за відомостями, які підтверджуються ДРФО та Липовецькою філією ДЦЗ, відповідач є безробітним і доходів не отримує. Зі слів відповідача, він має тільки неофіційний та нерегулярний заробіток, який він спрямовує на щомісячну виплату аліментів на спільного сина сторін у визначеному розмірі. Оскільки відповідач перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою і подружжя чекають на народження дитини, він більшої суми аліментів сплачувати не має можливості. На підтвердження вказаних обставин відповідачем подано суду: довідки від ДРФО та Липовецької філії ДЦЗ про доходи відповідача, а також довідку від КНП "Іллінецька ЦРЛ" з приводу вагітності ОСОБА_4 .

Позивач відповіді на відзив не подала.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

06.10.2008 сторони уклали шлюб, який рішенням суду від 20.11.2015 було розірвано (а.с. 5-6). Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7). Судовим наказом від 03.08.2017 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8). Зі слів позивача відповідач має значний дохід та можливість сплачувати аліменти на утримання сина у іншому розмірі ніж розмір, який на даний час стягується з нього. Позивачем не заперечується той факт, що відповідач продовжує щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, відповідачем заперечується задоволення такого позову в повному обсязі. Згідно наданих останнім довідок від ДРФО та Липовецької філії ДЦЗ про його доходи, відповідач є безробітним і доходів не отримує (а.с. 27, 29).

Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, виходить з наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено в ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Суд зважає на відзив відповідача, у якому заперечується проти задоволення позову про зміну розміру аліментів у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено зміни в матеріальному або сімейному стані або погіршення матеріального чи сімейного стану обох сторін. Однак, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовної вимоги та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів.

Змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, який було встановлено судовим наказом Липовецького районного суду Вінницької області від 03.08.2017, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття на 1/4 частки всіх доходів ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору, в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко