Провадження № 22-ц/4808/1439/21
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Томин О.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Горейко М.Д.,

за участю секретаря Максимів Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 1 червня 2021 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 3 червня 2021 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», Приватного акціонерного товариства «Прикарпатенерготрейд» про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.07.2019 року ТОВ «Прикарпатенерготрейд» спільно з ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» здійснили відключення її квартири від електромережі. Позивач вважає такі дії незаконними, протиправними, такими, що порушують її права та членів її сім`ї.

Зазначає, що вона зареєстрована та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві особистої приватної власності згідно Договору купівлі-продажу НВ №0359981 від 23.10.1997 року.

05.06.2003 року між нею та Івано-Франківським РЕМ від імені ВАТ «Прикарпаттяобленерго» укладений Договір №42450 про користування електричною енергією.

Вона є сумлінним користувачем електричної енергії. Жодних порушень умов договору не допускала.

13.12.2018 року біля вхідних дверей квартири було виявлено рахунок ВАТ «Прикарпаттяобленерго» за електроенергію за листопад 2018 року, що містив інформацію про кількість спожитої електричної енергії 406кВТ/год на суму 603,48 грн., яка була значно завищена та не відповідала фактичному споживанню. У цей же день вона звернулася до кол-центру за номером 0-800-50-40-20 із проханням негайно вжити заходів для встановлення причини завищених показників приладу обліку електроенергії. Однак її звернення залишилось без розгляду.

З 01.01.2019 року відбувся розподіл функцій між суб`єктами господарювання у галузі електроенергетики. ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», що є правонаступником ВАТ «Прикарпаттобленерго», припинило діяльність постачальника за регульованим тарифом. За ним залишилась функція розподілу електричної енергії. Функція продажу електроенергії перейшла до ТОВ «Прикарпатенерготрейд».

27.02.2019 року, отримавши рахунок ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на оплату електричної енергії за січень 2019 року, позивач звернулась у ЦНАП Івано-Франківська зі скаргою на різкі зростання показників електролічильника, суттєве, необґрунтоване збільшення обсягу споживання електричної енергії, який не використовувала. Зазначила про свою незгоду із заборгованістю, просила провести перевірку технічного стану засобу обліку. Однак від прийняття письмових заяв представник ЦНАПу відмовився. До цього часу господарюючими суб`єктами не вчинено жодних дій щодо встановлення причини завищених показників приладу обліку.

01.07.2019 року за розпорядженням ТОВ «Прикарпатенерготрейд» ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» було припинено постачання електроенергії до квартири позивача без попередження та без вирішення питання щодо наявності спору про розмір заборгованості за спожиту електричну енергію. Ні попередження про відключення, ні акт відключення їй не вручалися.

Зазначає, що законом встановлено чіткий перелік випадків та порядок відключення побутового споживача від електроенергії. Незаконно припинивши електропостачання, товариства завдали їй душевних страждань, постійних переживань, змінили звичний уклад та ритм життя. Дані товариства не позбавлені права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, однак до цього часу не скористались ним, розуміючи його безпідставність.

10.12.2018 року задля власної безпеки та сім`ї, охорони майна позивачем встановлено камери відеоспостереження. Відсутність електропостачання також унеможливило їх роботу, що ускладнює на даний момент доказову базу щодо особи, яка скоїла кримінально-каране діяння щодо неї та її доньки. Отже припиненням електропостачання суб`єктами господарювання не тільки принижено її людську гідність, а й поставлено під загрозу її життя та життя її сім`ї.

Вважає, що недбале виконання своїх трудових обов`язків працівниками відповідачів призвело до порушення її прав як споживача та прав її сім`ї. Вони зазнали суттєвих незручностей через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом. Вона змушена витрачати свій особистий час на звернення до суду з метою захисту порушених прав, що негативно позначилось на психологічному та фізичному стані та також призвело до моральних страждань.

З огляду на наведені обставини просила суд визнати дії Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» та Приватного акціонерного товариства «Прикарпатенерготрейд» незаконними та зобов`язати їх безкоштовно відновити електропостачання до квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» на користь ОСОБА_1 100000,00 грн. заподіяної моральної шкоди. Стягнути з ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на користь ОСОБА_1 100000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції незаконно задовольнив клопотання представника ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» про долучення акту від 15.11.2019 року, який поданий із порушенням вимог ст.ст. 81, 43, 83, 95, 183 ЦПК України та підлягав поверненню без розгляду, оскільки докази відповідач повинен був подати разом з відзивом.

Вважає, що ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» не надало жодного належного та допустимого доказу на підтвердження правомірності своїх дій по припиненню 01.07.2019 року електропостачання до її житла.

На її думку суд першої інстанції помилково посилається на копію розрахунку спожитої електроенергії за адресою апелянта, оскільки в ньому відсутні будь-які відомості про здійснення нею платежів за електроенергією, а вказана заборгованість не відповідає рахунку на оплату, що суперечить сальдовій відомості, наданою нею до суду, а тому такий документ є хибним.

Також суд першої інстанції неправомірно посилається на ненадання позивачем доказів про проведення експертизи приладу обліку на предмет відповідності метрологічним характеристикам, оскільки, засіб вимірювальної техніки є власністю ПрАТ «Прикарпаттяобленерго». Зазначає, що відповідачі не надали до суду сертифікат відповідності на прилад обліку електроенергії, свідоцтва про повірку, доказів про проведення повірки, калібрування та метрологічної атестації.

Щодо моральної шкоди, та посилається на ст.ст. 4, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», якими передбачено права споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачем та виробником. Також посилається на постанову Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року та прийняте нове, яким позов задовольнити.

ТОВ «Прикарпатенерготрейд» подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що за результатами повного та всебічного дослідження доказів, судом спростовано твердження апелянта про неправильну роботу засобу обліку. Апелянтом беззастережно здійснювалася оплата використаної електроенергії в період з 01.04.2019 року до 01.07.2019 року. Крім того, апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів звернення в ОСР про проведення експертизи засобу обліку на предмет відповідності метрологічних характеристик. На засіданні Комісії Інформаційно-консультаційного центру ТОВ «Прикарпатенерготрейд» 10.07.2019 року апелянту було надано рекомендації щодо умов відновлення електропостачання. Даним спростовується твердження ОСОБА_1 , що їй не надавалися роз`яснення щодо врегулювання спірної ситуації. Зазначає, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» дотримано визначений ПРРЕЕ порядок повідомлення та вручення попередження про припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 . Щодо моральної шкоди вважає, що суду не представлені докази наявності причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяння позивачу моральної шкоди. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року без змін та судові витрати покласти на апелянта.

ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» подало відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що твердження апелянта про те, що відповідачами надавалися неналежні докази та з порушенням ЦПК України, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Зазначає, що відповідачами дотримано визначений п. 7.5 ПРЕЕ порядок припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 , а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідачів по відключенню квартири від електропостачання незаконним. Щодо моральної шкоди, то вимоги позивача не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Позивачем не надано суду доказів протиправних дій зі сторони відповідача. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року без змін, судові витрати покласти на апелянта.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала по мотивах, викладених в ній.

Представник ТОВ «Прикарпатенерготрейд» проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача ТОВ «Прикарпатенерготрейд», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу серії НВ №0359981 від 23.10.1997 року належить квартира АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 16-17).

05.06.2003 року між ОСОБА_1 як споживачем та Івано-Франківським РЕМ від імені ВАТ «Прикарпаттяобленерго» як електропостачальником було укладено Договір №42540 про користування електричною енергією (т. 1, а.с. 15).

З 01.01.2019 року оператором системи розподілу, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії позивачу, є ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», а постачання електричної енергії позивачу здійснюється ТОВ «Прикарпатенерготрейд».

Таким чином був укладений договір між ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» та позивачем шляхом приєднання споживача ОСОБА_1 до публічного договору, оскільки за адресою споживача здійснювалось фактичне споживання електроенергії та часткова оплата за спожиту електроенергію відповідно до п. 8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року.

З 01.01.2019 року оператор системи розподілу ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» здійснює визначення обсягу споживання електричної енергії позивачем. ТОВ «Прикарпатенерготрейд» здійснює продаж електричної енергії та проведення розрахунків із позивачем на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії.

Також встановлено, що 27.02.2019 року, 02.07.2019 року, 16.07.2019 року та 01.08.2019 року позивач зверталася із заявами до ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про перевірку приладу обліку, здійснення перерахунку обсягів та вартості спожитої електричної енергії, негайне відновлення електропостачання, укладення з нею договору про постачання електричної енергії (т. 1, а.с. 19-24).

Згідно копії довідки ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про споживання електричної енергії від 01.08.2019 року ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01.06.2016 по 01.07.2019 року спожито 3345 кВТ*год, на суму 4664,58 грн. (т. 1, а.с. 25-26).

Відповідно до копії розрахунку за електричну енергію за червень 2019 року у позивача наявна заборгованість у розмірі 3920,86 грн. (т. 1, а.с. 28).

07.05.2019 року ОСОБА_1 надсилалося попередження №3/44749 про наявність заборгованості за спожиту електроенергію у період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року, яка становить 2262,48 грн., та про припинення постачання електричної енергії (т. 1, а.с. 46-47).

13.05.2019 року АТ «Прикарпаттяобленерго» від ТОВ «Прикарпатенерготрейд» надіслано повідомлення щодо припинення постачання електричної енергії споживачам, в тому числі ОСОБА_1 , яких було попереджено про припинення постачання електричної енергії у передбачений законодавством спосіб з дотриманням відповідних термінів (т. 1, а.с. 48-49).

Згідно копії Акту №12370-2 2151 від 11.07.2019 року встановлення/заміни/технічної перевірки/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкті споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , представником ОСР (АТ «Прикарпаттяобленерго») за участі представника КП «МІУК» та ОСОБА_1 було проведено технічну перевірку та обстеження приладу обліку №154188. Перевіркою встановлено, що лічильник вимкнено дистанційно, перевірити роботу лічильника та коректність обліку неможливо (т. 1, а.с. 50).

Як вбачається з копії розрахунку спожитої електроенергії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.09.2019 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 2457,78 грн. З 01.07.2019 року постачання електроенергії споживачу припинено (т. 1, а.с. 62, 111).

Згідно копії Акту №27579-2 3965 від 15.11.2019 року представником ОСР (АТ «Прикарпаттяобленерго») за участі представника КП «МІУК» та ОСОБА_1 було проведено технічну перевірку та обстеження приладу обліку №154188 по АДРЕСА_2 , згідно якої електролічильник працює в нормі, при підключенні ел. лампи 100 Вт, висвітлює 91 Вт. (т. 1, а.с. 128).

Крім того судом встановлено, що 13.09.2019 АТ «Прикарпаттяобленерго» було відновлено електропостачання до квартири позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» дотримано визначений п. 7.5 ПРРЕЕ порядок припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 , а тому позов в частині визнання дій відповідачів по відключенню квартири від електропостачання незаконними задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог про відшкодування спричиненої моральної шкоди, то у зв`язку з відсутністю неправомірних дії чи бездіяльності з боку відповідачів підстав для стягнення сум на відшкодування моральної шкоди також немає.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (далі Правила).

Також на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено,що виконавець комунальної послуги має право припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 2.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку.

На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування.

За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу передбачені п. 7.5 Правил, відповідно до якого припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, зокрема, у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача, оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем направлено позивачу на її поштову адресу рекомендоване повідомлення про припинення постачання електричної енергії з дотриманням вищевказаних норм, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії такого повідомлення від 07.05.2019 року, списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №7999 та фіскального чеку від 13.05.2019 року (т. 1, а.с. 46-47), а також копія листа ТОВ «Прикарпатенерготрейд» від 13.05.2019 року щодо припинення постачання електричної енергії споживачам, в тому числі ОСОБА_1 , копія реєстру споживачів, яких повідомлено про припинення постачання електричної енергії (т. 1, а.с. 48-49).

Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що покази приладу обліку використаної нею електричної енергії є хибними, то такі також є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи. Більше того, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідні звернення останньої до ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та АТ «Прикарпаттяобленерго» були опрацьовані даними організаціями, позивачу рекомендовано здійснити перевірку лічильника на можливість стороннього приєднання та самохід. А згідно копії Акту №27579-2 3965 від 15.11.2019 року про проведення технічної перевірки приладу обліку електричної енергії за адресою позивача встановлено, що електролічильник працює в нормі (т. 1, а.с. 128).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неправомірно посилається на ненадання позивачем доказів про проведення експертизи приладу обліку на предмет відповідності метрологічним характеристикам, оскільки, засіб вимірювальної техніки є власністю ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» також не заслуговують на увагу. У випадку сумніву споживача у правильності роботи лічильника експертиза призначається і за його заявою (п.п. 1, 2 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затверджене Наказом Міністерства палива та енергетики України 21.06.2003 року №322).

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином особа, яка є споживачем послуг з енергопостачання, має право на відшкодування моральної шкоди у разі її спричинення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно змісту п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Тому у даній справі слід було встановити факт заподіяння позивачу шкоди; протиправність діяння відповідачів; наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправними діянням відповідачів; вину відповідачів у заподіянні такої. При цьому кожен із вказаних складових повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Разом з тим, позивачем не доведено протиправність діянь відповідачів, як і не доведено наявність причинного зв`язку між діяннями та шкодою і вину останніх. Доказів на підтвердження кожної із обставин не подано.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не наведено обставин, які б свідчили про можливість стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростовують та не містять підстав для зміни чи скасування судового рішення, а фактично зводяться до незгоди з таким рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 1 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 19 листопада 2021 року.