ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8367/21 Справа № 207/2513/20 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Глобал Спліт до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ТОВ Глобал Спліт звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 1356853 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання спеціальних платіжних засобів, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26 966,00 грн. згідно умов якого, банк відкрив відповідачу рахунок та встановив початковий кредитний ліміт в розмірі 30 000 грн., процентна ставка за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору становить 30 %, пільговий період становить 45 днів, мінімальний щомісячний платіж 7 % від використаного кредитного ліміту зі строком внесення мінімального щомісячного платежу до 15 числа кожного місяця.

20 липня 2020 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ Глобал Спліт укладено договір №73-РБ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, перейшло до ТОВ Глобал Спліт.

Враховуючи, що відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість урозмірі 30 403,12 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 24 495,08 грн.; та заборгованості по процентам 5 908,04 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Глобал Спліт заборгованість за кредитним договором № 1356853 від 16 вересня 2013 року в сумі 30 403,12 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 24 495,08 грн, заборгованості по процентам в розмірі 5 908,04 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 умов договору № 1356853 від 16 вересня 2013 року допущено порушення прав позивача, які підлягають захисту в обраний позивачем спосіб.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов невірного висновку щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 перед банком, що є предметом спору у даній справі.

Скаржник зазначає, що згідно укладеного договору, вся інформація щодо умов кредиту та виконання зобов`язань міститься в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», які необхідні для з`ясування всіх обставин справи, проте не були надані до суду першої інстанції. Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу по заяві-договору на відкриття карткового рахунку № 1356853 від 16 вересня 2013 року, неможливо встановити яким чином визначено періоди нарахування процентів за управління розрахунками, суму що підлягала до оплати, у зв`язку з простроченням, кількість днів прострочення та розрахунок суми процентів за управління розрахунками. Посилається на те, що договір укладений на невизначений строк, у зв`язку з чим є необхідність у встановленні факту виникнення заборгованості, суми погашень боргу, періодів прострочення з урахуванням умов договору. Зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки щодо позовної давності звернення з даним позовом до суду та проігноровано вимоги ст. 81 ЦПК України.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 1356853 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання спеціальних платіжних засобів (арк.с. 7).

Відповідно до п 2.1 договору 1356853 від 16 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем, клієнт, укладаючи цей договір засвідчує, що ознайомлений та погоджується з усіма умовами обслуговування та користування Рахунком, визначеними у Правилах відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та правилах використання платіжних карток», Тарифах, за якими здійснюються обслуговування банківського продукту, обраного клієнтом за власним бажанням, відповідно до анкети-заяви на оформлення банківських продуктів. Перелічені документи доступні клієнтам для ознайомлення на сайті завжди містились на офіційному сайті «ВТБ Банку» та у приміщеннях відділень Банку. Згідно п. 2.2. договору, комісійні винагороди, що сплачуються клієнтом за користування рахунком, платіжними картками, кредитним лімітом, послугами, що надаються клієнту, встановлені відповідно до тарифів банку, що діють надання клієнтові відповідної послуги. Відповідно до п. 2.3.3. Позичальник ознайомився з інформацією про умови кредитування та сукупною вартістю кредиту, у випадку оформлення кредитної картки, та проінформований, що сукупна вартість кредиту залежить від суми отриманого кредиту, проведених операцій з використанням Кредитного ліміту та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту. На підтвердження позовних вимог ТОВ «Глобал Спліт» надав в роздрукованому вигляді виписки по особовим рахункам по договору та реєстр операцій по кредитній заборгованості по картковому рахунку дог. № НОМЕР_1 від 16 вересня 2013 року (арк.с. 14-23).

20 липня 2020 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ Глобал Спліт укладено договір №73-РБ про відступлення прав вимоги (арк.с. 24), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між банком та відповідачем перейшло до ТОВ Глобал Спліт згідно витягу з додатку № 1 до договору №73-РБ (арк.с. 27).

Згідно довідки про стан кредитної заборгованості та виписки по особовим рахункам, сума заборгованості на момент відступлення прав вимоги становить 30 403,12 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 24 495,08 грн.; заборгованість по процентах - 5 908,04 грн.

Відповідачем надано копію квитанції про сплату 10 000 грн. за кредитним договором № 135685 від 26 вересня 2019 року, проте згідно наданої позивачем виписки по особовим рахункам за кредитним договором № 135685, заборгованість на момент відступлення прав вимоги, тобто станом на 20 липня 2020 року становить 30403,12 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із наявності порушення відповідачем умов договору.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Під час перегляду справи в апеляційному порядку, колегією суддів встановлено, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено договорі № 1356853 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів.

Як вбачається із виписки по особовим рахункам за період з 21 лютого 2020 року по 20 липня 2020 року по рахунку № НОМЕР_2 , яка є первинним банківським документом, банк свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредитні кошти, якими останній користувалась, проте не повернув, у зв`язку із чим утворилась заборгованість яка станом на 20 липня 2020 року становить 30 403,12 грн.

Враховуючи конкретні обставини по справі та аналізуючи норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості за договором.

З такими висновками погоджується й колегія суддів, оскільки вони є обґрунтованими, зроблені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов невірного висновку щодо розміру заборгованості, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, оскільки вирішуючи позов, суд виходив з наявної у матеріалах справи виписки по рахунку боржника, яка є первинним документом банку.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що з наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу, неможливо встановити яким чином було визначено періоди нарахування процентів за управління розрахунками, суму що підлягала до оплати у зв`язку з простроченням, кількість днів прострочення та розрахунок суми відсотків за управління розрахунками, оскільки вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, судової-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання щодо правильності нарахування заборгованості по кредиту не проводилось, а тому підстави вважати його неповним відсутні.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням останнього платежу здійсненого 26 вересня 2019 року, строк позовної давності ніяким чином не можна вважати простроченим.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зводяться до особистого тлумачення норм законодавства та переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, право на оцінку яких має лише суд відповідно до вимог ст.89 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова