гСправа № 358/1452/20 Провадження № 2/358/280/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Давиденко М.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись з даним позовом до суду, просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок загальною площею - 67,80 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м., допоміжною площею 23,00 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, прибудову, гараж, сарай-літню кухню-гараж, колодязь питний, огорожу, ворота з хвірткою, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також право власності на земельну ділянку площею - 0.1593 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:008:0040, що розташована на території Дибенецької сільської ради.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері та спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та якій належало вказане спадкове нерухоме майно.

Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері він прийняв вчасно в передбачений законом термін, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А., де було заведено спадкову справу №278/2018.

При зверненні до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А., із заявою про оформлення права на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з тих підстав, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що змусило позивача з метою захисту його прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту, посвідченого 02 березня 2009 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області за реєстровим № 2 та матеріалами спадкової справи №278/2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А. від 04.12.2020 року та матеріалами спадкової справи №278/2018.

Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А. № 02-31/365 від 04.12.2020 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_1 з дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 житлового будинку по АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою за № НОМЕР_1 , виданою 30 листопада 2020 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області.

За даними технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у господарстві спадкодавця ОСОБА_2 є житловий будинок 1960 року забудови, загальною площею - 67,80 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м., допоміжною площею 23,00 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, прибудова, гараж, сарай-літня кухня-гараж, колодязь питний, огорожа, ворота з хвірткою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Дибинецької сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою за №454, виданою 31.11.2020 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області.

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯК №702392, який був виданий 29 грудня 2009 року Дибинецькою сільською радою вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею - 0,1593 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:008:0040, що розташована по АДРЕСА_1 ..

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 01.12.2020 року підтверджується факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2 земельної ділянки площею - 0,1593 га, кадастровий номер - :01:008:0040, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок та земельну ділянку, що залишилися після смерті спадкодавця ОСОБА_2 під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як, вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 14.11.2007 року.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.1218, 1223 ч. 2, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок загальною площею - 67,80 кв.м., житловою площею 37,70 кв.м., допоміжною площею 23,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, прибудову, гараж, сарай-літню кухню-гараж, колодязь питний, огорожу, ворота з хвірткою, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею - 0.1593 га, з кадастровим номером: :01:008:0040, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко