Справа № 953/563/21
2/953/1548/21
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про скасування державного акту на землю та визнання права власності, -

встановив:

15 січня 2021 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, в якій позивач просила: визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №215002, виданий 23.05.2008 ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки №:06:021:0001, площею 00454 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати право власності на сформовану земельну ділянку кадастровий номер №:06:021:0001, площею 00454 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зі збереженням цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України

Всупереч ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Харківської міської ради; офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін; реєстраційних номерів облікової картки платника податків (за їх наявності) або номеру і серії паспорту позивача та відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі); відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до заяви .

Також, положення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однак ціна позову з посиланням на актуальні докази визначення вартості земельної ділянки №:06:021:0001 за адресою: АДРЕСА_1 , - у позовній заяві не вказана.

До того ж згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак посилань на докази на підтвердження недійсності державного акту про право власності на земельну ділянку, а також викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку, - позовна заява не містить.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року визначено в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (22700 грн.); за вимогу немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.)

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру

Враховуючи вимоги позивача, в яких остання просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я відповідача, а також визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку, тобто містить позовні вимоги майнового та немайнового характеру, сплаті підлягає судовий збір за вимогу немайнового характеру - 908 грн. та 1 відсоток ціни позову (майнової вимоги) яка буде розрахована залежно від вартості спірного майна.

Позивач вказані вимоги закону не виконала, оригіналу квитанції про сплату судового збору матеріали справи не містять. При цьому, суд позбавлений можливості вказати точний розрахунок суми судового збору, який підлягає сплаті, оскільки позивач не зазначає ціни позову, яка пов`язана з актуальною вартістю спірної земельної ділянки.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції.

Також, відповідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, всупереч положенням ст. 95 ЦПК України, додані до позовної заяви копії документів підпису позивача із зазначенням дати засвідчення не містять.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 статті 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про скасування державного акту на землю та визнання права власності, - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -