Справа № 541/2854/19
Номер провадження 2/541/173/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Городівського О.А.

за участю секретаря Калініченко Л.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської радидо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, звернувся представник ОКВПТГ Миргородтеплоенерго Миргородської міської ради.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований як абонент за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в КП «Миргородтеплоенерго», має розрахункову книжку №5-95-130-0. Між підприємством і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини. Станом на 01.12.209 року відповідач заборгував ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» за отримані послуги 15363,22 гривні за період з 01.10.2016 року по 01.12.2019 року.

Рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року.

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради 15363 гривні 22 копійки заборгованості за надані послуги по теплопостачанню за період з 01.10.2016 по 01.12.2019 та 1921 гривню судових витрат.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2020 року заяву про перегляд заочного рішення відповідача ОСОБА_1 задоволено, а заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2020 року скасовано. Справу повторно призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Представник КП "Миргородтеплоенерго" в судове засідання не з`явився. До суду подав клопотання в якому свої позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він дійсно є власником квартири, але договору про надання послуг з теплопостачання з позивачем не укладав. Зазначив, що він листом від 03.10.2016 року доводив до відома керівництво позивача про те, що не має наміру користуватися послугами з теплопостачання, оскільки в квартирі установлено індивідуальне опалення. Також просив звернути увагу на те, що вимог пред`явлена про стягнення заборгованості за період 01.02.2016 року по 01.12.2019 року а позивач звернувся до суду з позовом 18.12.2019 року, в той час коли строк позовної давності щодо захисту його прав за вказаний період сплив 01.12.2019 року. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі -Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням у подальшому споживачем відповідних дій з дотриманням визначеної Порядком процедури.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.

Крім того, наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України» від 22 листопада 2005 року № 4 внесено зміни до Порядку, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише у будинку в цілому.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 09.09.2016 року (а.с.45-46), копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.5). Згідно копії заяви від 03.10.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову від послуг теплопостачання, прохав від`єднати належну йому квартиру від загального теплопостачання та не нараховувати оплату за надані послуги теплопостачання, також повідомив, що опалювати квартиру буде індивідуально з встановленням за свій рахунок індивідуального опалення (а.с.44).

Доказів відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення суду не надано, а якщо відключення відбулося, то воно проведено без дотримання порядку встановленого законодавством.

При цьому, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу є споживачем.

У відповідності з п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ КП «Миргородтеплопенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Позивач належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, а відповідачі користувалися наданими їм послугами, проте оплату проводили не регулярно.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Згідно з частиною шостою статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» заборгованість власників квартир за укладеними договорами, пов`язаними з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та не надання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідач відключився від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання», у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що КП «Миргородтеплоенерго» здійснювало нарахування оплати наданих комунальних послуг на законних підставах.

Відповідно до розрахунку боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2016 року по 01.12.2019 року наданого за адресою АДРЕСА_2 , споживач ОСОБА_1 заборгувала КП Миргородтеплоенерго 15363,22 грн (а.с.4).

Щодо застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Зокрема, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідачем заявлено вимогу про застосування строку позовної давності.

Суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, стягнувши з відповідача суму заборгованості за період з 01.12.2016 по 30.11.2019 у сумі 14191,23 грн.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене керуючись ст.ст. 13, 263, 265, 280-289 ЦПК України, ст. ст.264,322, 360, 610, 623, ЦК України, ст.ст. 64. 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст. 20, 31 ЗУ Про житлово-комунальні послуги№1875-IV від 24.06.2004, та ст. 9,21 Закону України Про житлово-комунальні послуги№ 2189-VIII від 09.11.2017, Законом України від 02.06.2005 № 2633-IV Про теплопостачання,

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради (37600, м. Миргород, пров. Луговий,11, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради 14191 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто одну) гривню 23 копійки за надані послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2016 по 01.12.2019 та 1767 (одну тисячу сімсот шістдесят сім) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 18.01.2021

Суддя О. А. Городівський