Провадження № 2/679/417/2021
Справа № 679/893/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретар судового засідання Дмітрієва О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.02.2017 року у справі № 679/178/2017 стягнуто з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 09.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.02.2019 року у справі №679/168/19 змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.02.2017 з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , з твердої грошової суми 800 гривень щомісячно на тверду грошову суму 1000 гривень щомісячно.

Відповідач, окрім присудженого судом розміру аліментів будь-якої додаткової фінансової допомоги на утримання доньки не надає, визначений судовим рішенням розмір аліментів не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому з метою забезпечення належного утримання доньки вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, позивач у позові вказує, що з моменту ухвалення вказаного вище рішення змінився майновий стан відповідача, а саме станом на сьогодні відповідач має у власності квартиру АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_2 в ГБК «Автомобіліст» АДРЕСА_3 , як спадкоємець за законом після смерті своєї матері ОСОБА_7 має право на 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , 2/6 частки гаража № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі №4 по АДРЕСА_5 земельної ділянки для садівництва площею 522 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 , окрім того відповідач придбав електросамокат орієнтовною вартістю 10000 грн. окрім того, позивачка вказує, що у відповідача є в користуванні транспортний засіб, який ним придбаний але зареєстрований не на власне ім`я.

Тому зважаючи на майновий стан відповідача, враховуючи те що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших осіб крім доньки на утриманні не має, з метою належного утримання дитини та дотримання як найкращих інтересів дітей вважає що буде справедливим саме визначення розміру аліментів в розмірі ? частки від усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За вказаних обставин позивач, посилаючись на норми права, що містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі вказаного вище рішення на її користь на дитину, та стягувати їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня ухвалення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

18 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_3 надіслав відзиви на позовну заяву в якому останній зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає вважає такий необґрунтованим, зокрема відповідач вказує, що звертаючись до суду із позовом позивачка стверджує, що він окрім аліментів не надає додаткової фінансової допомоги, а отримуваних нею аліментів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини та належного утримання доньки.

Відповідач вказує, що позивачка замовчує факти його участі в поточних витратах на дитину шляхом придбання періодично речей доньці, за необхідністю ліків, іграшок, що він зустрічається з донькою та має витрати на ласощі, фрукти, на розваги доньки. Окрім того, відповідач вже певний час немає постійної роботи, постійного стабільного доходу. Щодо нерухомого майна відповідач зазначає, що позивачці достеменно відомо, що вказане майно він успадкував після смерті батьків, а не придбав за кошти, які ним особисто зароблені, не відповідає дійсності твердження позивачки, про придбання ним електросамоката за 10000 гривень, а автомобіль, про який вказує в позві позивачка 1986 року випуску свого часу його сім`я (тобто він та брат) отримали такий в тимчасове користування. Крім того, зазначає, що необґрунтованою і такою, що не відповідає чинному законодавству є вимога позивачки про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки з дня ухвалення судом рішення суду відповідно до норм чинного законодавства у випадку зміни способу стягнення аліментів, сплата аліментів в інший спосіб/в іншому розмірі розпочинається з моменту вступу рішення в законну силу раніше виданий виконавчий лист відзивається, а новий пред`являється стягувачкою. У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити в задоволенні заявленого позову.

22 вересня 2021 року та 12 листопада 2021 року відповідач подав до суду клопотання про долучення доказів.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 липня 2021 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року дана справа прийнята до свого провадження суддею Стасюком Р.М., розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач та її представник адвокат Волков С.В. в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задоволити з підстав наведених у позовній заяві. ОСОБА_1 додатково вказала, що дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач окрім 1000 гривень аліментів більш ніякої допомоги не надає, з дитиною бачиться в край рідко. Разом з тим позивачка зазначила, що ОСОБА_3 на облік до Центру зайнятості стає лише тоді коли вона звертається з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що розмір витрат на дитину складає близько 6000-7000 тисяч гривень на місяць. Рішення від 2019 року про стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень це менше ніж передбачено законом.

Відповідач в судовому засіданні 15.11.2021 року позов визнав частково в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Суд, заслухавши сторін, представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає з позивачем.

Вказані обставини підтверджуюся даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області (арк. спр. 5).

Згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 13 лютого 2017 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 у в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно починаючи з 09 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (арк. спр. 6-7).

Згідно виконавчого листа №2/679/152/2019 від 19 лютого 2019 року, Нетішинським міським судом Хмельницької області від 19 лютого 2019 року постановлено змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 лютого 2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з твердої грошевої суми 800 гривень щомісячно на тверду грошову суму 1000 гривень щомісячно починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (арк. спр. 8).

Позивач, вказуючи на наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, зміни майнового стану відповідача, звернулася до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами та стосуються обов`язку батька, матері утримувати дитину регулюються главою 15 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом №11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню.

Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

З аналізу вищевказаних правових норм убачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, відсутність даних про: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений на даний час ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відсутність встановлених обставин щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, та визначає 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення аліментів не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено два поняття розміру аліментів «мінімальний гарантований розмір аліментів» і «мінімальний рекомендований розмір аліментів». Мінімальний гарантований розмір аліментів, власне, і є нижньою межею, тобто розміром, який гарантовано буде стягнутий. Він становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений лише в порядку позовного провадження у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів і становить один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Достатній рівень означає наявність «мінімуму достатку», який дає змогу виживати особі або сім`ї, в зв`язку з чим присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів входить до предмета доказування та присудження стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Отже, з огляду на те, що позивач просить стягувати аліменти в частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі, вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає.

При вирішенні даного спору суд застосовує вимоги норм права, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому нею позові.

За вказаних обставин суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в доход держави у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 908 гривень судового збору, оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 гривень витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу, понесення яких позивачем у вказаному розмірі стверджується даними квитанції до прибуткового касового ордера від 15 листопада 2021 року.

Визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката у вказаному розмірі суд відповідно до приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України враховує, що вказані витрати пов`язані з розглядом даної справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, обсягу наданих послуг згідно акта приймання-передачі правничих послуг від 15 листопада 2021 року та виконаних адвокатом робіт.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 присуджених рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 лютого 2017 року у справі №679/178/2017 та змінених рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року у справі №679/168/19, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Здолбунів Рівненської області, жителя АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року, відкликати та приєднати до матеріалів справи №2/679/417/2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року.

Суддя Р.М.Стасюк