Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1364/21
Провадження № 2/542/538/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

представника позивача - Малофєєва А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Новосанжарського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі також - відповідач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (надалі також - третя особа-1, приватний нотаріус Остапенко Є.М.), приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович (надалі також - третя особа-2, приватний виконавець Райда О.С.), в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 29365 від 06.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 14079 грн 21 коп.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, задоволено клопотання позивача та звільнено останню від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви (а.с. 25-26).

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що надійшла до подачі позовної заяви, та з метою забезпечення даного позову було зупинене стягнення в рамках виконавчого провадження № 66200947 на підставі виконавчого напису № 29365 від 06.05.2021.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання, призначеного на 16 листопада 2021 року о 13 год. 30 хв., в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon, з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду (а.с. 107-108).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства: а саме: Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, оскільки нотаріус при його вчиненні не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, а тому спірний виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Зазначено, що ОСОБА_1 ніколи не отримувала кредит у відповідача - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», і їй не зрозумілі обставини виникнення вказаної суми заборгованості. Вказано, що вона не отримувала жодних листів, звернень, повідомлень про наявність в неї заборгованості з кредиту у відповідній сумі, це позбавило її можливості подати заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем.

Акцентовано увагу на відсутності відомостей щодо вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, що не відповідає Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

З огляду на викладене, представник позивача вважав оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернувся до суду.

16 вересня 2021 року від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 34-37), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, а також відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, не відповідає критерію розумності та складності справи, є неспівмірною.

В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що 20.11.2019 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9527610, відповідно до якого позивачу надані кредитні кошти в сумі 6000 грн. ТОВ «Міолан» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало в повному обсязі, проте позичальник свої зобов`язання перед товариством не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

26.01.2021 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір № 60-МЛ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Міолан», в тому числі, і до ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором. Сума та розрахунок за кредитним договором було передано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від первинного кредитора.

06.05.2021 з дотриманням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало заяву на вчинення виконавчого напису № 29365 приватному нотаріусу Остапенку Є.М. та документи, які підтверджують безспірність вимог. В цей же день приватним виконавцем вчинено виконавчий напис.

Відповідачем вказано, що ним відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, згідно з п. 2 частини «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», при подані заяви на вчинення виконавчого напису були надані оригінал кредитного договору та виписка з особового рахунку за відповідним кредитним договором.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

За таких умов, зазначено, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані належні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а саме: оригінал кредитного договору та виписку з особового рахунку за кредитним договором від 20.11.2019.

Враховуючи викладене, відповідач вказав про безпідставність позовних вимог щодо визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання, призначене на 16 листопада 2021 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 102), клопотань про відкладення розгляду справи не надавала, про причини неявки не повідомляла.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не забезпечило явку свого уповноваженого представника. Про дату, час та місце підготовчого судового засідання відповідач повідомлявся належним чином (а.с. 120). У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив проводити розгляд справи без його участі.

Третя особа-1, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлови, в судове засідання не з`явивсь, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 121), про причини неявки не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи пояснень щодо позову не надавав.

Третя особа-2, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 101), про причини неявки не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі не надавав.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки та на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 20.11.2019 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9527610, відповідно до якого позивачу надані кредитні кошти в сумі 6000 грн (а.с. 12-14).

26.01.2021 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір № 60-МЛ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Міолан».

Згідно з наданого відповідачем витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 60-МЛ від 26 січня 2021 року, до відповідача перейшло право вимоги за кредитним договором № 9527610 від 20.11.2019, укладеним зі ОСОБА_1 (а.с. 49).

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстраційним № 29365 про стягнення зі ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення вимоги № 60-МЛ від 26 січня 2021 року за кредитним договором № 9527610 від 20 листопада 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , за період з 25.01.2021 по 06.05.2021, у розмірі 14079 грн 21 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3213 грн 67 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 9935 грн 54 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 11).

Судом встановлено, що виконавчий напис № 29365 від 06 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про вчинення виконавчого напису від 06.05.2021 вих. № 755 (а.с. 50), відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.06.1999 № 1172 (як зазначено у самому виконавчому написі).

В подальшому, 22 липня 2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. відкрито виконавче провадження № 66200947 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича№ 29365 від 06 травня 2021 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 14079 грн 21 коп. (а.с. 15).

22 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 16) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 17).

26 липня 2021 року приватним виконавцем у відповідному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, тобто позивача (а.с. 18).

Вважаючи виконавчий напис № 29365 від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., протиправним та безпідставним, ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідним позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 3.1. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з пунктом 3.2. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 зазначив, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, в пункті 2.3 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів.

Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки щодо правозастосування

Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 06.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Така правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі оригіналу кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, які склались між боржником ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.

У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Необхідно зазначити, що до суду не надано відповідачем інформації про те, що ОСОБА_1 отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також доказів того, що нотаріусом, в свою чергу, було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем. Не отримання вказаної вимоги унеможливило подання ОСОБА_1 нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також, суду не надано доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача будь-які первинні документи щодо видачі кредиту, в тому числі й оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заявляли до ОСОБА_1 будь-які вимоги про погашення заборгованості.

Таким чином, з наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис в порушення вимог частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 06.05.2021 за № 29365, таким, що не підлягає виконанню, а тому вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ухвали суду.

Крім того, ОСОБА_1 за подачу заяви про забезпечення позову була звільнена від сплати судового збору ухвалою суду.

Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в розмірі 1362 грн (908 грн +454 грн) на користь держави.

З приводу вжитого судом заходу забезпечення позову - зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України, в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 07/08 від 07.08 (а.с. 19-20), звіт про виконання адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом (а.с. 21), згідно з яким вартість правової допомоги становить 5800 грн. На підтвердження факту оплати вказаної суми надана квитанція на оплату виконаних адвокатом робіт від 07.08.2021 на суму 5800 грн, підписана адвокатом та клієнтом (а.с. 21 - зі звороту).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Европейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої адвокатом Малофєєвим А.І. правничої допомоги є співмірним з вартістю послуг, визначених договором, а рівень складності даної справи відповідає розміру гонорару адвоката, що встановлений сторонами договору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5800 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 29365, вчинений 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 14079 грн 21 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь держави судовий збір в сумі 1362 грн 00 коп. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5800 грн 00 коп. (п`ять тисяч вісімсот гривень).

Роз`яснити сторонам, що вжиті по даній справі заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ;

представник позивача: Малофєєв Артем Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2700 від 09 квітня 2019 року;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, ;

третя особа-1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, АДРЕСА_2;

третя особа-2: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, вул. Пушкіна, 111, кім. 1, м. Полтава, Полтавська область.

Повний текст рішення складений 18 листопада 2021 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва