Постанова

Іменем України

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 181/599/19

провадження № 61-17135 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - приватне сільськогосподарське підприємство «Мрія»,

відповідачі: фермерське господарство «Птиця А. П.», ОСОБА_1 , Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровської області,

третя особа - Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Мрія» на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року у складі судді Літвінової Л. Ф. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Каратаєвої Л. О., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року приватне сільськогосподарське підприємство «Мрія» (далі - ПСП «Мрія»)звернулося до суду з позовом, який було уточнено, до фермерського господарства «Птиця А. П.» (далі - ФГ «Птиця А. П.»), ОСОБА_1 , Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа - Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позовна заява мотивована тим, що 08 грудня 2014 року на підставі розпорядження Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року № Р-521/0/313-14 між ПСП «Мрія» та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області укладено договір оренди земельною ділянки, за умовами якого підприємству було передано в оренду земельну ділянку, площею 6,5177 га, пай № НОМЕР_1 , що розташована на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, строком на п`ять років.

У вищевказаному розпорядженні Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року № Р-521/0/313-14 та договорі оренди зазначено, що земельна ділянка, яка передається в оренду ПСП «Мрія», є невитребуваним паєм № 537 колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «13-річчя Жовтня» (далі - КСП «13-річчя Жовтня»). Договір оренди зареєстрований виконавчим комітетом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що вчинено запис у Книзі реєстрації договорів № 9.

Проте рішенням Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VІІ у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку, площею 6,5177 га, пай № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:002:0663.

04 квітня 2019 року, до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року, між ФГ «Птиця А. П.» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого остання передала в оренду ФГ «Птиця А. П.» земельну ділянку, площею 6,5177 га, кадастровий номер :02:002:0663, строком на 49 років, 04 квітня 2019 року договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Підприємству про ці обставини стало відомо лише у 2019 році при виконанні невідомими особами сільськогосподарських робіт на спірних земельних ділянках за допомогою спеціалізованої техніки. За заявою директора ПСП «Мрія» було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочато кримінальне провадження за фактом самовільного захоплення земельної ділянки, загальною площею 39,9918 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:002:0664, :02:002:0665, :02:002:0666, :02:002:0663, :02:002:0662, :02:002:0660.

Такими протиправними діями відповідачів порушено його переважне право на переукладення договору оренди землі після витребування власником свого земельного паю у зв`язку з укладанням договору оренди з новим орендарем без розірвання договору оренди землі з ПСП «Мрія». Державним реєстратором не було перевірено, на території якої сільської ради знаходиться спірна земельна ділянка та чи відбувалась реєстрація договорів оренди з іншими особами.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ПСП «Мрія» просило суд визнати недійсним та скасувати рішення Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VІІ «Про передачу у власність земельної ділянки», кадастровий номер :02:002:0663; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року № 2, кадастровий номер :02:002:0663, площею 6,5177 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Птиця А. П.».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року позов ПСП «Мрія» залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірна земельна ділянка мала статус невитребуваних земельних паїв, яка набута ОСОБА_1 у власність в порядку спадкування за законом після смерті брата на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року у справі № 181/759/18. Рішенням Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VІІспірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 , а 29 березня 2019 року остання здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Таким чином, спірна земельна ділянка виділена в натурі з єдиного земельного масиву, у зв`язку з чим предмет договору оренди земельної частки (паю), укладеного між ПСП «Мрія» та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської областізмінився, так як пай зазначався в умовних кадастрових гектарах і вказував на наявність речових, а не майнових прав. Крім того, підлягає застосуванню пункт 34 договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року, яким ПСП «Мрія» та Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області передбачили, що дія договору припиняється у разі витребування паю його власником.

Оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року укладався ОСОБА_1 з ФГ «Птиця А. П.» щодо певної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, та належної орендодавцю на праві власності, тобто щодо зовсім іншого нерухомого майно, яке не є тотожним з тим, стосовно якого 08 грудня 2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки між ПСП «Мрія» та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.

У позивача відсутнє переважне право на переукладення договору оренди з ОСОБА_1 , оскільки до набуття останньою права власності на земельний пай, між ПСП «Мрія» і ОСОБА_1 будь-яких правовідносин не існувало, орендар і власник паю за бажанням можуть укласти між собою договір оренди земельної ділянки.

Рішення Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VІІ«Про передачу земельної ділянки у власність» є актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання. Вказане рішення винесено селищною радою з метою виконання судового рішення та надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Межівської селищної ради (територія колишньої Райпільської сільської ради) Дніпропетровської області.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ПСП «Мрія» залишено без задоволено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оспорюваний позивачем договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року № 2 укладався щодо певної земельної ділянки з кадастровим номером, яка на праві власності належала ОСОБА_2 . Таким чином, передана в оренду ОСОБА_2 земельна ділянка є іншим нерухомим майном, яке не є предметом договору оренди, укладеного 08 грудня 2014 року між Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ПСП «Мрія», оскільки орендована позивачем земельна ділянка не була виділена у натурі в земельну частку, яка має статус об`єкту нерухомого майна, а була лише невитребуваним паєм, який не оформлений у земельну ділянку з визначеними межами. Крім того, договір оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року припинено на підставі пункту 34, за умовами якого договір припиняє свою дію у разі витребування паю його власником. Орендар і власник паю за власним бажанням можуть укласти між собою договір оренди земельної ділянки, при цьому на зазначені правовідносини не поширюється правило переважного права на оренду.

Рішення Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року «Про передачу земельної ділянки у власність» є актом одноразового застосування і вичерпує свою дію фактом його виконання, позивачем не доведено належними доказами підстав для його скасування.

Положення статті 148-1 ЗК Українине підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 набула спірну земельну ділянку у власність у порядку спадкування права на невитребувану частку (пай), тому до неї не можуть переходити права і обов`язки попереднього власника, оскільки такого власника до витребування паю не було.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПСП «Мрія» просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов підприємства задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 181/599/19 з Межівського районного суду Дніпропетровської області.

У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПСП «Мрія» мотивована тим, що оформлення права власності на земельну ділянку дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, такі договори підлягають переукладанню. Припинення дії договору оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладання відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, помилковим є висновок судів про припинення договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року. Укладеним між ОСОБА_1 та ФГ «Птиця А. П.» договором оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року № 2 порушено права позивача передбачені статтею 25 Закону України «Про оренду землі».

ПСП «Мрія» подало пояснення до касаційної скарги, в яких позивач просить розглянути вимогу про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ФГ «Птиця А. П.».

Доводи особи, яка подала відзив

У грудні 2020 року Межівська селищна рада Дніпропетровської області подала відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають. Договір оренди земельної ділянки, а саме невитребуваних земельних часток, укладений 08 грудня 2014 року між Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ПСП «Мрія», припинився з дати набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку. Таким чином, оспорюваними рішенням Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VІІ «Про передачу у власність земельної ділянки» та договором оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року № 2 права позивача не порушено.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що розпорядженням голови Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року № Р-513/0/313-14 ПСП «Мрія» надано земельну ділянку в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай № НОМЕР_2 ), загальною площею 6,5177 га, у тому числі ріллі - 6,5177 га (невитребуваний пай колишнього КСП «13-річчя Жовтня») за рахунок земель Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.163, т. 1).

08 грудня 2014 року між Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ПСП «Мрія» укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого підприємству було передано в оренду земельну ділянку, площею 6,5177 га, у тому числі ріллі - 6,5177 га (невитребуваний пай колишнього КСП «13-річчя Жовтня»), що розташована на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, строком на п`ять років (а.с. 166-167, т. 1).

У пункті 34 договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року сторони передбачили, що дія договору оренди припиняється у разі витребування паю його власником. У цьому випадку цей договір припиняється, а орендар і власник паю за власним бажанням можуть заключити між собою договір оренди земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року № 58 здійснено реєстрацію договору оренди на невитребуваний земельний пай № 537 (а.с. 165, т. 1).

Актом про прийом та передачу земельної ділянки в оренду ПСП «Мрія», без дати, підтверджується передача Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області ПСП «Мрія» земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, загальною площею 6,5177 га, у тому числі рілля 6,5177 га (невитребуваний пай колишнього КСП «13-річчя Жовтня»), терміном на 5 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.164, т. 1).

Платіжними дорученнями: від 25 січня 2019 року № 33, від 25 лютого 2019 року № 85, від 27 березня 2019 року № 144, від 26 квітня 2019 року № 215 підтверджується сплата ПСП «Мрія» орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності по 9 704,68 грн щомісячно (а.с.181, 187, 189, т. 1).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року № 526 на території Межівської територіальної громади за ПСП «Мрія» рахується 372,2629 га земельних угідь, з них у: Веселівському старостинському окрузі - 5,291 га, Іванівському старостинському окрузі - 44,77 га та Райпільському старостинському окрузі - 322,2019 га. Зміни цільового призначення земель ПСП «Мрія» з 01 січня 2008 року не здійснювались (а.с.185, т.1).

Відповідно до листа Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року № 153 земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :02:002:0664, :02:002:0666, :02:002:0665, :02:002:0663, :02:002:0662, :02:002:0660 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передані громадянам у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копії договорів оренди земельних ділянок в Межівській селищній раді відсутні(а.с.193-194, т. 1).

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року, що набрало законної сили, у справі № 181/759/18 позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності брату ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - додатку № 1 списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який доданий у додатку до державного акта на право колективної власності на землю серії ДП МЖ № 007, виданого 16 березня 1995 року акціонерному товариству «Вознесенське» Межівського району Дніпропетровської області для ведення сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Межівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 26 жовтня 1994 року № 13, у частині помилкового зазначення ОСОБА_3 під порядковим номером 69, як « ОСОБА_3 ». Встановлено факт спільного на день смерті проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), у розмірі 7,46 умовних кадастрових гектар, розташований на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, який встановлений для члена колективного акціонерного товариства «Вознесенське» Межівського району Дніпропетровської області, після смерті її брата - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом.

Рішенням Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року № 929-18/VIІ затверджено ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,5177 га, (кадастровий номер :02:002:0663), що розташована на території Межівської селищної ради (територія колишньої Райпільської сільської ради) Межівського району Дніпропетровської області, та передано їй у власність (а.с. 204, т. 1).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка, площею 6,5177 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0663, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.191, т. 1).

04 квітня 2019 року на підставі договору оренди земельної ділянки № 2 ОСОБА_1 передала в оренду ФГ «Птиця А. П.» земельну ділянку, площею 6,5177 га, кадастровий номер :02:002:0663, яка знаходиться на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, строком на 49 років (а.с.216-217, т. 1).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

За змістом наведених положень способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Згідно і частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставами для визнання недійсними правочину за змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України є недотримання в момент вчинення такого правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 кодексу, зміст якого не може суперечити як кодексу, так і іншим актам цивільного законодавства.

Положеннями частини першої статті 16, частини третьої статті 215 ЦК України, передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, сторона або інша заінтересована особа може заперечити його дійсність на підставах, встановлених законом, у судовому порядку для захисту своїх прав чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель. Поняття «земельна частка (пай)» безпосередньо пов`язане з паюванням земель сільськогосподарського призначення, що належали власникам на праві колективної власності. Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» при паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Частиною другою розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» передбачено, що громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що набута у власність ОСОБА_1 спірна земельна ділянка мала статус невитребуваних земельних паїв, її було виділено в натурі з єдиного земельного масиву.

Таким чином, предмет договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року, земельна частка (пай), укладеного між ПСП «Мрія» та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, змінився, оскільки пай зазначався в умовних кадастрових гектарах і вказував на наявність речових, а не майнових прав, що спростовує доводи касаційної скарги у відповідній частині. Крім того, такий договір укладався не з ОСОБА_1 , яка стала власником земельної ділянки.

Верховний Суд також погоджується з висновком судів про те, що договір оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року припинено на підставі пункту 34, за умовами якого договір припиняє свою дію у разі витребування паю його власником. Орендар і власник паю за власним бажанням можуть укласти між собою договір оренди земельної ділянки, при цьому на зазначені правовідносини не поширюється правило переважного права на оренду.

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про те, що оспорюваний позивачем договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2019 року укладався ОСОБА_1 з ФГ «Птиця А. П.» щодо конкретної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, та належної орендодавцю на праві власності, тобто щодо зовсім іншого нерухомого майно, яке не є тотожним з тим, стосовно якого 08 грудня 2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки між ПСП «Мрія» та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.

Крім того, вірним є висновок судів про те, що актом одноразового застосування є рішення Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року «Про передачу земельної ділянки у власність» і воно вичерпало свою дію фактом його виконання. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстав для скасування рішення Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року.

Доводи касаційної скарги про те, що оформлення права власності на земельну ділянку дію раніше укладеного її власниками договору оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню, є безпідставними, оскільки пунктом 34 договору оренди земельної ділянки від 08 грудня 2014 року, укладеного між позивачем та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, передбачено припинення його дії у разі витребування паю його власником.

ПСП «Мрія» у поясненнях до касаційної скарги просило розглянути вимогу про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ФГ «Птиця А. П.», проте така вимога не була заявлена позивачем при подачі позову, а суди розглядають справу лише у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України).

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Мрія» залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник