КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021року м. Київ

Справа №757/16943/20-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/3033/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Матійчук Г.О. 05 червня 2020 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив відшкодувати шкоду у вигляді недоотриманої пенсії відповідно до умов Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відшкодувати шкоду у вигляді недоотриманої компенсації втрати частини доходів відповідно до умов Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про відшкодування шкоди - повернуто позивачу.

Вказана ухвала мотивована тим, що недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, представником позивача не були усунуті, а саме позивач не надав позовну заяву в новій редакції з усунутими недоліками та копії позовних заяв з додатками для відповідачів та третьої особи, а також не надав відомостей про реєстрацію відповідачів та третьої особи у ЄСІТС, що унеможливлює скерування відповідачам та третій особі позовної заяви і копій додатків до неї в електронній формі, та проведення розгляду справи за матеріалами судової справи в електронній формі.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, його представником подано апеляційну скаргу, так як вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Зазначає, що суд першої інстанції не мав права без відкриття провадження у справі вирішувати питання по суті стосовно звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» та надавати оцінку викладеним доводам у позовній заяві щодо суті заявлених вимог. Тільки при відкритті провадження у справі, суд вправі надавати оцінку доводам, щодо підстав стягнення з держави шкоди. Також вказує на те, що суд першої інстанції неправомірно не визнав право позивача подавати будь-який документ до суду засобами ЄСІТС. Зазначає, що покладення судом першої інстанції на позивача обов`язку щодо надання відомостей про реєстрацію відповідача та третіх осіб у ЄСІТС для направлення їм копії позовної заяви з додатками, є неправомірним та суперечить процесуальним правилам ЦПК України. Крім того, при подачі позову засобами підсистеми «Електронний суд» на позивача не покладений обов`язок надання додаткових копій позову та додатків, відповідно до кількості осіб вказаних у позовній заяві. Таким чином, позивач 02 червня 2020 року надав законодавчо обґрунтоване пояснення на всі питання, які були викладені судом першої інстанції в ухвалі від 04 травня 2020 року, проте суд не взяв їх до уваги та безпідставно повернув позовну заяву позивачу.

Враховуючи викладене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу до суду не надали.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що у квітні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив відшкодувати шкоду у вигляді недоотриманої пенсії відповідно до умов Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відшкодувати шкоду у вигляді недоотриманої компенсації втрати частини доходів відповідно до умов Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та відстрочення від сплати судового збору та надано строк для усунення недоліків - для сплати судового збору. Також суд вказав на те, що позивачем не чітко зазначено конкретні обставини, не зазначено із яких розрахунків виходив позивач при визначені суми позову в 50980,85 грн. Крім того, зазначив, що позивачем не надано відомостей про реєстрацію відповідача та третіх осіб у ЄСІТС, що унеможливлює скерування відповідачу позовної заяви і копій додатків до неї в електронній формі, проведення розгляду справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Розгляд справи може проводитися лише у паперовій формі. Проте, позивачем позовної заяви та додатків до неї і копії позовної заяви з додатками для відповідача та третіх осіб не надано (а.с. 32,33).

02 червня 2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Макарова В. В. надійшла заява на виконання ухвали суду (а.с. 35-41).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про відшкодування шкоди - повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав позовну заяву в новій редакції з усунутими недоліками та копії позовних заяв з додатками для відповідачів та третьої особи, а також не надав відомостей про реєстрацію відповідачів та третьої особи у ЄСІТС, що унеможливлює скерування відповідачам та третій особі позовної заяви і копій додатків до неї в електронній формі, та проведення розгляду справи за матеріалами судової справи в електронній формі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень 185 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Згідно ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.14 ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Згідно із ч.8 ст.14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов'язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.

У пункті 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом Державної судової адміністрації України № 62 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» (далі - Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Згідно пункту 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.

Із урахуванням зазначеного, з 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19.

З наведеного вище вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вказаною вище позовною заявою. Документ сформований і поданий до суду у підсистемі «Електронний суд» 25 квітня 2020 року (а.с. 1-30).

Перевіряючи позовну заяву ОСОБА_1 на відповідність вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, суд першої інстанції, зокрема, дійшов висновку про те, що заявником не надано копій позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи та не зазначено відомостей про реєстрацію відповідача та третіх осіб у ЄСІТС для направлення їм копії позовної заяви з додатками, про що було постановлено ухвалу від 04 травня 2020 року, якою позовну заяву залишено без руху.

Повертаючи ухвалою суду від 05 червня 2020 року позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав позовну заяву в новій редакції з усунутими недоліками та копії позовних заяв з додатками для відповідачів та третьої особи, а також не надано відомостей про реєстрацію відповідачів та третьої особи у ЄСІТС, що унеможливлює скерування відповідачам та третій особі позовної заяви і копій додатків до неї в електронній формі, та проведення розгляду справи за матеріалами судової справи в електронній формі.

Однак, дійшовши вказаного висновку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд», а тому відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви, яка сформована і подана у вигляді електронного документу, оскільки електронний документ - позовна заява може бути направлена відповідачам у підсистемі «Електронний суд», або на офіційні електронні адреси відповідачів - органів державної влади, що містяться в Єдиній базі електронних адрес суб`єктів владних повноважень, або працівники апарату суду за допомогою функції друку електронного документа мають можливість сформувати належну кількість копій позовної заяви.

Крім того, надання позивачем відомостей про реєстрацію відповідачів та третьої особи у ЄСІТС, не передбачено нормами процесуального права та не є обов`язком позивача.

Постановляючи ухвалу від 05 червня 2020 року про повернення позовної заяви, суд першої інстанції зазначеного не врахував, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав, передбачених ст. 185ЦПК України, для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Із урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 04 травня 2020 року, а саме ненадання позивачем позовної заяви в новій редакції з усунутими недоліками та копії позовних заяв з додатками для відповідачів та третьої особи, а також не надання відомостей про реєстрацію відповідачів та третьої особи у ЄСІТС, є необґрунтованим.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції вказав на те, що до вказаних правовідносин не можливо застосувати положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з чим позивач повинен сплатити судовий збір за подання позовної заяви. Разом з цим, предметом позову, поданого ОСОБА_1 , є відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, отже він звільнений від обов`язку сплати судового збору за цим позовом, про що ним було зазначено у позові відповідно до положень ч.4 ст.175 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції відмовляючи в звільненні позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» фактично надав оцінку викладеним доводам у позовній заяві, щодо суті заявлених вимог, що суперечить положенням ЦПК України, так як на стадії відкриття провадження у справі судом вказані питання не вирішується.

Разом з цим, якщо під час розгляду справи по суті буде встановлено, що позивач не звільнений від сплати судового збору, то суд в своєму судовому рішенні має право стягнути з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам процесуального закону.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук