09.11.2021 Справа № 756/279/21
Справа №756/279/21
Провадження №2/756/2810/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Тихої О.О.,
за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков Валерій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нікітенко Юлія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє представник - адвокат Миненко С.І., збільшивши під час підготовчого провадження позовні вимоги, звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков В.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , скасування рішення про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_4 та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (3/4 частки) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.1999; ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.03.2004 належить ј частка квартири. ОСОБА_6 , яка є рідною бабусею ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М.
В свою чергу відповідач ОСОБА_5 начебто набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (продавцями) та ОСОБА_5 (покупцем), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.
Разом з тим, вищевказаний договір купівлі-продажу від 20.05.2008 позивачами не укладався, вони продовжують проживати у ній.
Під час досудового розслідування встановлено, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який нібито був посвідчений 20.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за реєстровим №637, є підробленим, так само як і реєстрація в БТІ.
Відповідно до висновку експерта від 11.11.2019 №17-3/1475, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром підпис від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у графі «Продавці» у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року (серія та номер бланка:ВКЕ 062401) виконаний не позивачами, крім того підпис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. також був виконаний не нею, а бланк договору не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що заходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.
Згідно з відповіддю Комунального підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.03.2019 № 062/14-3550 (И-2019) за даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_1 на праві власності була зареєстрована за ОСОБА_2 (3/4 частки) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.1999; ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( по 1/8 частки) на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 19.03.2004 р.
Допитаний в рамках кримінального провадження ОСОБА_7 показав, що на пропозицію його знайомого ОСОБА_8 підписати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , у якості покупця за грошову винагороду він погодився. Крім того, пізніше він також підписував договір купівлі-продажу вказаної квартири вже як продавець.
Таким чином, майно позивачів було незаконно відчужене шляхом вчинення кримінально караних діянь, а останніх протиправно позбавлено права власності на належне їм нерухоме майно.
З урахуванням наведеного позивачі були змушені звернутися до суду за захистом порушених прав.
Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивачів - адвокат Миненко С.І. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Треті особи надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №140699237 від 09.10.2018 право приватної власності (частка 1) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30.7 кв. м, житловою площею - 20,8 кв. м, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №1872 від 01.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О.
Як вбачається зі змісту самого договору купівлі-продажу №1872 від 01.09.2018, останній укладено між ОСОБА_3 (продавцем), з одного боку, та ОСОБА_4 (покупцем), з іншого боку.
Згідно з п.п.1-2 вказаного договору предметом договору є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 30,7 кв. м, житловою площею - 20,8 кв. м, яка належить продавцю ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М. за реєстровим №1208.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №1208, ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30.7 кв. м, житловою площею - 20,8 кв. м.
З п.п.1.2 вказаного договору вбачається, що спірна квартира належить продавцю ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 20.05.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за реєстровим №637, зареєстрованого в Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності» 27.05.2008 року за реєстраційним номером 2937.
Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 20.05.2008, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за реєстровим №637, відповідач ОСОБА_5 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Допитана в якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_1 пояснила, що будь-яких документів з приводу продажу квартири АДРЕСА_2 частка якої належить їй, вона не підписувала та про те, що вказана квартира вже двічі перепродавалась, дізналась лише у вересні 2018 року.
Як вбачається з протоколу допиту приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М., остання Договір купівлі-продажу квартири №637 від 20.05.2008, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець), не посвідчувала, зазначивши, що підпис зроблений не нею, а відтиск печатки візуально не відповідає тому, яким вона користувалася.
Згідно з висновком експерта від 11.11.2019 №17-3/1475, складеним Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром підпис від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у графі «Продавці» у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.05.2008 року (серія та номер бланка:ВКЕ 062401) виконаний не позивачами, крім того підпис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. також був виконаний не нею, а бланк договору не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що заходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.
Згідно з відповіддю Комунального підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.03.2019 № 062/14-3550 (И-2019) згідно з даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 (3/4 частки) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.11.1999; ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( по 1/8 частки) на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 19.03.2004 р.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.12.2011, актовий запис №10, залишивши у спадок належне їй майно ОСОБА_2 , відповідно до заповіту від 20.10.2010, посвідченого сільським головою с. Білка Коростенського району Житомирської області Голубчиком В.Д., зареєстрованого за №5.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з приписами ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Положеннями статті 655 ЦК України, встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
При вирішенні даної справи суд враховує те, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).
Крім того, згідно з ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як було встановлено під час судового розгляду вказаної справи, Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.05.2008 позивачами не укладався та має ознаки підробленого, а отже ОСОБА_5 права власності на вказану квартиру не набував, та, як наслідок, не мав жодних законних підстав розпоряджатися у подальшому зазначеним нерухомим майном шляхом передачі його у власність ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 06.07.2018, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М. за №1208. У свою чергу ОСОБА_3 незаконно розпорядився чужим майном шляхом передачі його у власність ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О. за №1872.
Усі вищевказані правочини вчинено поза волею власників нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Отже, в момент вчинення оскаржуваних правочинів: договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.05.2008 №637; договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2018 №1208 та договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2018 №1872 не дотримані вимоги, встановлені частинами першою - третьою статті 203 ЦК України, що тягне за собою недійсність даних правочинів.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За пунктом 1 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору.
Разом з цим, підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 був договір купівлі-продажу від 01.09.2018, який суперечить вимогам закону та визнаний судом недійсним.
Отже, вказаний договір купівлі-продажу від 01.09.2018, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не може бути належною правовою підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру, оскільки він суперечить вимогам законодавства та його укладено з особою, яка не була власником зазначеного вище нерухомого майна.
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Таким чином, враховуючи, що державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , проведено на підставі договору, який не відповідає вимогам законодавства та визнаний судом недійсним, відповідно до ст.26 Закону, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бикова В.О. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вказану квартиру, індексний номер: 42800817 від 01.09.2018, підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Відповідно до роз`яснень, зазначених у п.п.21-22 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).
Оскільки ОСОБА_4 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_3 , який не набув права на продаж цього майна та здійснив його відчуження поза волею власника, який не був стороною правочину, що визнається судом недійсним, то указана квартира підлягає витребуванню у відповідача ОСОБА_4 на користь позивачів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков Валерій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нікітенко Юлія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 20.05.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за №637.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 06.07.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікітенко Ю.М., зареєстрований в реєстрі за №1208.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.09.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О., зареєстрований в реєстрі за №1872.
Витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з дольовому порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) гривень 60 копійок, з кожного по 711 (сімсот одинадцять) гривень 87 копійок.
Стягнути з дольовому порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) гривень 60 копійок, з кожного по 711 (сімсот одинадцять) гривень 87 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденн ий строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1 - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Позивач 2 - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Відповідач 3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ;

Третя особа 1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Биков Валерій Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Петра Григоренка, буд. 39-В, 1 поверх, офіс 3;

Третя особа 2 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нікітенко Юлія Миколаївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 25-А, 2 поверх, офіс 23;

Третя особа 3 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, місце реєстрації: АДРЕСА_8 .

Суддя О.О.Тиха