Дата документу 19.01.2021
ЄУ № 942/71/21
Провадження №6/942/7/21
УХВАЛА
19 січня 2021 року, Новопсковський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.,
за участю секретаря Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков подання в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євгена Слюсаря про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач - ОСОБА_2 ,
19 січня 2021 року в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Є. Слюсар звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 .
В обґрунтування подання заявник зазначає, що в провадженні Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження №58978146 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 620 828,76 грн., з яких: на користь держави 12 410, грн., на користь ОСОБА_3 447 978,51 грн., на користь ОСОБА_2 161 120,25 грн.
ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся державним виконавцем про наявність відкритих відносно нього виконавчих проваджень, проте, самостійно рішення боржником не виконуються. Заявник зазначає, що згідно відповідей на запити, направлених державним виконавцем до обліково-реєстраційних установ, боржник ОСОБА_1 пенсію не отримує, рахунків не має, в трудових відносинах не перебуває, транспортні засоби або будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровані, тобто майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не мешкає, у зв`язку з чим перевірити його майновий стан неможливо.
03.09.2020 до Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся ОСОБА_2 з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Новопсковським районним судом Луганської області по цивільній справі №942/2114/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 159 525, 00 грн. та судового збору у розмірі 1595,00 грн. Крім цього, в даній заяві стягувач просив направити до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, повідомивши державного виконавця про те, що ОСОБА_1 регулярно перетинає кордон України з метою придбання іноземних транспортних засобів для подальшої їх реалізації на території України.
Звернувшись із запитом до Головного центру обробки спеціальної інформації, державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 регулярно перетинає кордон України, в останнє 14.12.2020.
Заявник вважає, що наявність у ОСОБА_1 невиконаних вимог щодо погашення (сплати) заборгованості перед державною у розмірі 12 410,00 грн. та фізичними особами ОСОБА_3 у розмірі 447 978,51 грн. та ОСОБА_2 у розмірі 161 120,25 грн. є мотивованою підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.
Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як такого, що не виконує зобов`язання зі сплати боргу за рішеннями суду та відповідних органів. Доручити виконання судового рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Представник Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалося.
Суд, розглянувши подання, оцінивши докази, додані державним виконавцем на його обґрунтування, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.09.2020 до Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття до виконання виконавчого листа №942/2114/19, виданого 31.08.2020 Новопсковським районним судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 159 525, 00 грн. та судового збору у розмірі 1595,00 грн. У вказаній заяві ОСОБА_2 просить звернутися до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
07.09.2020 державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Солодовнік А.І. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №942/2114/19, виданого 31.08.2020 Новопсковським районним судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 159 525, 00 грн. та судового збору у розмірі 1595,00 грн.
Згідно відповідей на запити, направлених державним виконавцем до обліково-реєстраційних установ, боржник ОСОБА_1 пенсію не отримує, рахунків не має, в трудових відносинах не перебуває, транспортні засоби або будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровані
З виклику державного виконавця від 13.01.2021 №199/18.22-72 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до виконавця щодо сплати боргу за виконавчим листом №942/2114/19, виданим 31.08.2020 Новопсковським районним судом Луганської областіабо надання підтверджуючих документів про сплату.
Докази, які свідчать про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2020 та виклику державного виконавця від 13.01.2021 в матеріалах справи відсутні.
Заявник зазначає, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не мешкає, проте, матеріали справи такі відомості не містять.
04.01.2021 державним виконавцем отримано відповідь на запит №93449757 з Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 06.09.2020 по 03.01.2021 регулярно перетинав державний кордон України, остання дата перетину 14.12.2020.
Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, зобов`язаний звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.
Згідно п. 2 розділу Х111 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.
Під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
В ч.ч 1 - 3 ст. 441 ЦПК України зазначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Слід зазначити, що при зверненні з поданням, державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав, не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Зазначені вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини, звернув увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновків, що подання державного виконавця не обґрунтоване, оскільки не містить жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду та відповідних органів, має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення, доказів на підтвердження здійснення державним виконавцем всіх необхідних заходів для своєчасного і повного виконання рішення суду у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», за результатами яких боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання рішення, тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євгена Слюсаря про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий