Постанова

Іменем України

19 січня 2021 року

м. Київ

справа № 709/1379/19

провадження № 61-12693св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агроко»,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Гранекс-Черкаси», ОСОБА_1 , Деньгівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроко» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2020 року у складі судді Чубая В. В. та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агроко» (далі - СТОВ «Агроко») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Гранекс-Черкаси» (далі - ТОВ «Гранекс-Черкаси»), Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі із попереднім орендарем.

Позовна заява мотивована тим, що між СТОВ «Агроко» і ОСОБА_1 були укладені два договори оренди землі, а саме: 16 травня 2013 року - щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :04:000:0407, площею 1,3243 га (рілля), та 02 липня 2013 року - щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :04:000:0409, площею 1,3245 га (рілля). Сторонами погоджено, що договори набирають чинності після підписання та їх державної реєстрації. Строк дії договорів становить п`ять років. Також умовами договору передбачено, що після закінчення строку договорів, орендар має переважне право на їх поновлення на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договорів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо орендар не отримає письмового заперечення від орендодавця у строк, встановлений законом, то ці договори вважаються поновленими на цих же умовах і на такий же термін.

Право оренди земельної ділянки площею 1,3243 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0407, зареєстровано 07 листопада 2013 року, а право оренди земельної ділянки площею 1,3245 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0409, - 07 жовтня 2013 року. З урахуванням вказаного строк дії договорів оренди тривав до 07 листопада 2018 року і до 07 жовтня 2018 року відповідно.

02 жовтня 2017 року СТОВ «Агроко» більше ніж за 180 днів надіслало орендодавцю письмові листи-повідомлення з доданими до них проектами додаткових угод щодо наміру скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк.

Враховуючи пропозиції інших осіб, СТОВ «Агроко» запропонувало ОСОБА_1 укласти додаткові угоди до існуючих договорів оренди землі з пролонгацією їх на новий строк - 10 років та з орендною платою у розмірі 6 319,54 грн на рік.

Крім того, пропонувалося укласти договори оренди на умовах, які б влаштовували орендодавця.

Орендодавець отримав вказані листи 05 жовтня 2017 року, проте ухилився від укладення додаткових угод до договорів оренди землі на новий строк з СТОВ «Агроко». Крім того, у строк, встановлений законом (місячний строк з моменту отримання листів-повідомлень про намір продовжувати орендні відносини), ОСОБА_1 не висловив ніяких заперечень щодо подальшого користування СТОВ «Агроко» вказаними земельними ділянками. Заперечення не надійшли і протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії договорів оренди землі.

У зв`язку з цим спірні земельні ділянки перебувають у користуванні СТОВ «Агроко», а орендодавець продовжує отримувати орендну плату, проте додаткові угоди не укладені.

17 липня 2019 року СТОВ «Агроко» стало відомо про те, що ОСОБА_1 передав належні йому земельні ділянки в оренду ТОВ «Гранекс-Черкаси» на підставі договорів оренди землі від 10 травня 2019 року і від 24 червня 2019 року. Право оренди земельної ділянки площею 1,3243 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0407, зареєстровано за ТОВ «Гранекс-Черкаси» 25 червня 2019 року на 10 років, з орендною платою - 4 704,59 грн на рік, а право оренди земельної ділянки площею 1,3245 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0409, - 30 травня 2019 року на 10 років, з орендною платою - 4 704,59 грн на рік.

Вказане свідчить про порушення переважного права СТОВ «Агроко» перед іншими особами на укладення договорів оренди земельних ділянок на новий строк. Нові договори, які орендодавець уклав з новим орендарем, містять такі ж умови оренди, як і запропоновані СТОВ «Агроко».

На підставі вказаного СТОВ «Агроко» просило суд: визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ТОВ «Гранекс-Черкаси» і ОСОБА_1 ; визнати недійсними та скасувати рішення про реєстрацію права оренди належних ОСОБА_1 земельних ділянок за ТОВ «Гранекс-Черкаси»; визнати поновленими договори оренди землі, укладені між СТОВ «Агроко» і ОСОБА_1 у редакції, викладеній СТОВ «Агроко» в проектах додаткових угод від 02 жовтня 2017 року; визнати укладеними додаткові угоди до договорів оренди землі за змістом, викладеним у прохальній частині позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2020 року позов СТОВ «Агроко» задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 10 травня 2019 року між ТОВ «Гранекс-Черкаси» і ОСОБА_1 , зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 31818934 від 30 травня 2019 року.

Визнано недійсним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47156846 від 03 червня 2019 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А., про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,3245 га, кадастровий номер: :04:000:0409, за ТОВ «Гранекс-Черкаси».

Визнано недійсним і скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 1,3245 га, кадастровий номер: :04:000:0409, на підставі договору оренди землі, укладеного 10 травня 2019 року між ТОВ «Гранекс-Черкаси» і ОСОБА_1 , зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 31818934 від 30 травня 2019 року.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 24 червня 2019 року між ТОВ «Гранекс-Черкаси» і ОСОБА_1 , зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 32162965 від 25 червня 2019 року.

Визнано недійсним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47530462 від 27 червня 2019 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А., про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,3243 га, кадастровий номер: :04:000:0407, за ТОВ «Гранекс-Черкаси».

Визнано недійсним і скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 1,3243 га, кадастровий номер: :04:000:0407, на підставі договору оренди землі, укладеного 24 червня 2019 року між ТОВ «Гранекс-Черкаси» і ОСОБА_1 , зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Скляр Т. А. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 32162965 від 25 червня 2019 року.

У задоволенні інших вимог СТОВ «Агроко» відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Гранекс-Черкаси» на користь СТОВ «Агроко» судовий збір у розмірі 5 763,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СТОВ «Агроко» судовий збір у розмірі 5 763,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що СТОВ «Агроко» у строки і порядку, встановленими законом та умовами договорів, направив орендодавцю повідомлення про бажання реалізувати своє переважне право на укладення договорів оренди на новий строк, після закінчення строку дії договорів орендар продовжує користування спірними земельними ділянками, а орендодавець після закінчення цього строку їх не витребував від орендаря, що є підставою для визнання оспорюваних договорів оренди землі недійсними. Разом з тим, позовні вимоги про визнання поновленими договорів оренди землі з попереднім орендарем і визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі із попереднім орендарем до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що сторони погодили між собою усі істотні умови договору, передбачені Законом України «Про оренду землі», що у свою чергу порушує принцип свободи договору, визначений пунктом 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року апеляційну скаргу СТОВ «Агроко» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Гранекс-Черкаси» задоволено.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2020 року скасовано в частині задоволених позовних вимог СТОВ «Агроко» і ухвалено у цій частині нове рішення.

У задоволенні позову СТОВ «Агроко» про визнання договорів оренди землі недійсними і скасування їх державної реєстрації відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з СТОВ «Агроко» на користь ТОВ «Гранекс-Черкаси» судові витрати у розмірі 8 644,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що між власником земельної ділянки і СТОВ «Агроко» не було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, тому останнє втратило переважне право на укладення договорів оренди на новий строк. Крім того, судом установлено, що орендодавець заперечував проти укладення договорів оренди на новий строк, про що повідомив орендаря. Оскільки договори оренди землі з новим орендарем укладені після закінчення права оренди попереднього орендаря на ці ділянки, то підстав для визнання недійсними договорів, укладених між ОСОБА_1 і ТОВ «Гранекс-Черкаси», та скасування їх державної реєстрації немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі СТОВ «Агроко», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати повністю, а рішення суду першої інстанції - в частині відмови у задоволенні позовних вимог СТОВ «Агроко», в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-3цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також підставою касаційного оскарження є необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 709/1903/17 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що СТОВ «Агроко» як орендар у порядку та строки, передбачені законом і договорами, звернулося до орендодавця з листами-повідомленнями про намір продовжувати орендні відносини, а орендодавець порушив права позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договорів оренди землі на новий строк, що є підставою для задоволення позову СТОВ «Агроко».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2020 року ТОВ «Гранекс-Черкаси» подано відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6275 га (у тому числі, 1,3243 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0407, і 0,3032 га (пасовища), кадастровий номер: :05:000:1601), та загальною площею 1,6277 га (у тому числі, 1,3245 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0409, і 0,3032 га (пасовища), кадастровий номер: :05:000:1603), що розташовані в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Між ОСОБА_1 і СТОВ «Агроко» укладено два договори оренди, а саме: 16 травня 2013 року щодо земельної ділянки площею 1,3243 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0407, державна реєстрація права оренди проведена 07 листопада 2013 року, строк дії договору спливає 07 листопада 2018 року та 02 липня 2013 року щодо земельної ділянки площею 1,3245 га (рілля), кадастровий номер: :04:000:0409, державна реєстрація права оренди проведена 02 жовтня 2013 року, строк дії договору спливає 02 жовтня 2018 року.

Згідно з пунктом 8 вказаних договорів, які є аналогічними за змістом, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо орендар не отримає письмового повідомлення від орендодавця у строк, встановлений законом, то цей договір вважається поновленим на цих же умовах і на такий же термін.

02 жовтня 2017 року СТОВ «Агроко» направило ОСОБА_1 повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення договорів оренди землі на новий строк на запропонованих власником земельної ділянки умовах, разом з проектами додаткових угод. У проектах додаткових угод власнику земельної ділянки пропонувалось укласти договори строком на 10 років, орендну плату встановити у розмірі 10 % від розміру нормативної грошової оцінки землі, яка визначена у розмірі 63 195,41 грн.

ОСОБА_1 вказані повідомлення отримав 05 жовтня 2017 року.

28 вересня 2018 року СТОВ «Агроко» надійшла відповідь ОСОБА_1 про незгоду з продовженням орендних відносин. Відмова мотивована тим, що з 02 грудня 2016 року діє нова форма типового договору оренди землі, а запропоновані додаткові угоди і самі договори оренди суперечать вимогам законодавства. Так, власника земельної ділянки не влаштовує запропонована йому нормативна грошова оцінка; не визначено і не вказано розмір орендної плати і як вона буде нараховуватися; відсутній строк дії договорів. Також його не влаштовує зміст пункту 11 договорів, щодо внесення орендної плати у строки з 01 серпня по 31 грудня, а інші строки не були передбачені додатковою угодою, також не визначені умови розрахунку у натуральній формі (ринкова вартість товарів). У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 повідомив СТОВ «Агроко» про відмову у продовженні орендних відносин, небажання поновлювати договори оренди і підписувати додаткові угоди до договорів оренди.

08 і 12 листопада 2018 року СТОВ «Агроко» направило ОСОБА_1 пропозицію про поновлення договорів оренди землі разом з проектами додаткових угод, які складені з урахуванням зауважень останнього.

20 травня 2019 року і 24 червня 2019 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Гранекс-Черкаси» були укладені договори оренди землі щодо земельних ділянок площею 1,3245 га, кадастровий номер: :04:000:0409, і площею 1,3243 га, кадастровий номер: :04:000:0407.

Державна реєстрація права оренди вказаних земельних ділянок за ТОВ «Гранекс-Черкаси» проведена 30 травня 2019 року і 25 червня 2019 року відповідно.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга СТОВ «Агроко» підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанова суду апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проєктами землеустрою.

Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (стаття 31 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю надсилається лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та за наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною четвертою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц.

Отже, за наявності вираженого волевиявлення орендодавця на відмову від продовження оренди та заявленої вимоги власника про повернення земельної ділянки, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не може бути підставою для поновлення орендних відносин між сторонами.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , до закінчення строку дії договорів оренди від 16 травня 2013 року і від 07 листопада 2013 року, повідомив СТОВ «Агроко» про небажання продовжувати орендні правовідносини з останнім.

Отже, вказане свідчить про те, що сторони не досягли домовленості щодо істотних умов, і за таких обставин переважне право орендаря, а саме СТОВ «Агроко», припинилось.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив із того, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін, тоді як в цій справі відсутнє відповідне волевиявлення орендодавця.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 709/1900/17, від 22 травня 2019 року у справі № 709/1899/17, від 20 травня 2020 року у справі № 709/1903/17, і підстав для відступу від вказаного правового висновку немає.

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних і обґрунтованих судових рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновком судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, є аналогічними доводам апеляційної скарги, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанова суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроко» залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2020 року у нескасованій частині та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян