Провадження № 2/537/132/2021
Справа № 537/3127/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третьої особи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Назаренко В.В. звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 15 квітня 2020 року за номером 8502, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 8 302 грн. 80 коп.
Вимоги позову мотивовані тим, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 дізнався про відрахування, які проводились із його заробітної плати на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 серпня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошевич В.Л. по виконавчому провадженню №62393742 в розмірі 20% доходів. Згідно вказаного документу, стягнення відбувається за виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. №8502 від 15 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 8 302 грн. 80 коп. Позивач зазначеної суми боргу не визнає, жодних вимог від ТОВ «Фінфорс», з яким у ОСОБА_1 жодні кредитні відносини відсутні, він не отримував, з оспорюваним виконавчими написом не ознайомлений. Позивач вважає відсутніми законодавчо передбачені підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки у останнього не було доказів щодо безспірності заборгованості. Таким чином, оскільки, на думку позивача, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги чинного законодавства, то він вважає наявними законні підстави для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано докази.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06 листопада 2020 року витребувано докази.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник адвокат Назаренко В.В. надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та участі позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача, ТОВ «Фінфорс», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис про отримання судової повістки, наявний у відповідному рекомендованому поштовому повідомленні, не надав до суду пояснень про причини неявки, не надав на адресу суду відзиву на позов.
Третя особа, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третьої особи на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та третя особа повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Суд, з урахуванням думки представника позивача ОСОБА_1 адвоката Назаренко В.В., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 8502, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 8 032 грн. 80 коп., в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 4 000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 1 542 грн. 80 коп., строкова заборгованість по штрафам в розмірі і пенею 2 760 грн. 00 коп., за Кредитним договором 182789-А від 22 січня 2018 року, укладеним з ТОВ «СС Лоун», ідентифікаційний код юридичної особи 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 40071779-2 від 18 червня 2018 року є ТОВ «Фінфорс», ідентифікаційний код юридичної особи 41717584.
Згідно змісту виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 18 червня 2018 року по 11 березня 2020 року.
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 20 серпня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №62393742, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 8 302 грн. 80 коп.
Вирішуючи питання правомірності дій нотаріуса щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.
Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності вчинення виконавчого напису №8502, третьою особою не виконано ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2020 року щодо витребування нотаріальної справи. Вказана обставина позбавляє суд встановити обсяг документів та дослідити їх для визначення наявності або відсутності законодавчо передбачених підстав для вчинення виконавчого напису.
Суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінфорс», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.
Окрім того, в матеріалах справи відсутнє жодне підтвердження наявності у ТОВ «Фінфос» права стягнення за Договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 22 січня 2018 року №182789-А, оскільки останній був укладений між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 , документи на підтвердження правонаступництва відповідача ТОВ «Фінфорс» після ТОВ «СС Лоун» відповідачем до суду не надано.
У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи була дотримана нотаріусом процедура вчинення виконавчого напису, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості.
Окрім того, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, а також не подано відзив та заперечень щодо позову, ухвалу суду про витребування доказів не виконано.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень на те, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Фінфорс» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 51, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №8502, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість в розмірі 8 302 грн. 80 коп.
Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору при подачі позову до суду в розмірі 840 грн. 80 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : Д.О. Зоріна