Справа № 459/3154/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2959/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Мельничук О.Я., Шеремети Н.О.,

секретаря Івасюти М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду від 08 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019 у справі №459/3154/17 за позовом Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування заявлених протизаконних «збитків», за ново виявленими обставинами,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019 у справі №459/3154/17 за позовом Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування заявлених протизаконних «збитків» на суму 2852.39 грн. із ціною позову у 4457.09 грн. та 1600 грн. судових витрат покладених на ОСОБА_1 протизаконно в користь Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», внаслідок так званого «порушення» ПКЕЕН, про скасування та визнання протизаконними акта про «порушення» від 02.08.2017 №08214 та протоколу засідання комісії Шахтного РЕМ №08214 від 20.09.2017.

В обґрунтування заяви зазначав, що судом не було враховано відсутність доказів на підтвердження неправомірності дій відповідачів та наявності порушень, а також не досліджено факт того, що при перевірці 02.08.2017 року не було виявлено наявність магніту. Також вказував, що позивач належним чином не повідомив їх як побутових споживачів про дату і час засідання комісії з розгляду акта від 02.08.2017 №08214, згідно із п.53 ПКЕЕН він мав право бути присутнім на засіданні комісії. Крім того вказував, що позивачем не належним чином відправлялись на його адресу листи та повідомлення, які він не отримував у належні строки завчасно. Вважав, що протокол від 20.09.2017 №08214 був складений протизаконно у його відсутності як споживача послуг. Також зазначив, що експертиза засобу обліку була також неправомірно проведена у його відсутності і такий міг бути пошкоджений самими працівниками. Вважав, що позивач заподіяв йому матеріальну шкоду у розмірі 4457,09 грн. через неодноразове порушення вимог п.п.15,17,21,43,46,53 ПКЕЕН. Крім того, позивач не надав запитувані ним докази, які мали бути досліджені судом.

З прийнятим судовим рішенням він не погоджується, так як підставами для відмови в задоволенні позову стало те, що судом не було досліджено його доводів щодо заперечення позовних вимог позивача.

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду від 08 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019 у справі №459/3154/17 за позовом Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування заявлених протизаконних «збитків» - залишено в силі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і не обґрунтованою, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи, надав доказам неправильну оцінку.

Покликається на те, що судом не враховані правові висновки та вимоги чинного законодавства, які зачитувалися ним на дебатах перед прийняттям рішення. Вважає, що судом не досліджено те, що у минулому до 27.06.2017 року від позивача не поступало жодних претензій до нього, як і не було враховано та оцінено протизаконні посилання позивача побутовим споживачам «Попередження про відключення електричної енергії» від 27.06.2017 року про не допуск представника до приладу обліку. Стверджує, що позивачем проведені хибні нарахування, що свідчить про упереджене ставлення до відповідачів.

Не погоджується з нарахуваннями збитків, оскільки позивач не надав доказів останньої контрольної перевірки.

Також звертає увагу на порушення Північним районом електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» п.п. 15, 17, 21, 43, 46, 53 ПКЕЕН.

Вважає, що поданий позивачем відзив від 16.06.2021 року мав бути відхилений судом першої інстанції, оскільки такий не був скерований всім сторонам по справі.

Просить ухвалу суду скасувати.

Від Пат «Львівобленерго» 24.09.2021 року поступив відзив на апеляційну скаргу. У відзиві просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду від 08 липня 2021 року без змін.

В судове засідання 08 листопада 2021 року сторони не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання 08 листопада 2021 року, які про час та місце розгляду справи повідомлені, причину неявки суду не повідомили, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставин, на які покликається заявник, не є істотними для справи, оскільки вони не могли спростувати факти, покладені в основу рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019. При цьому дані обставини були предметом дослідження суду апеляційної інстанції. Заявником не доведено належними та допустимими доказами, що про існування обставин, на які він посилається, про які йому не було і не могли бути відомо, і про існування яких йому стало відомо лише після розгляду справи апеляційним судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення (п.1 роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені частиною 2 статті 423 ЦПК України, якими є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, нововиявлені обставини мали існувати на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Верховний Суд у постанові від 29.08.2018 року у справі №552/137/15-ц зазначив, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також, якщо обставини, визначені ч.2 ст. 361 ЦПК України 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. При вирішенні питання про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст. 361 ЦПК 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019 року, позов Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення -задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 4 457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 09 коп. завданих збитків, які складаються з: 2 852, 39 грн. заподіяних збитків внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, 990,00 грн. вартості перевірки, 397,80 грн. вартості нового приладу обліку, 216,90 грн. вартості встановлення нового приладу обліку.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Гоголя, 2) по 400 (чотириста) грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування заявлених протизаконних «збитків» на суму 2852.39 грн. із ціною позову у 4457.09 грн. та 1600 грн. судових витрат покладених на ОСОБА_1 протизаконно в користь Північного району електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», внаслідок так званого «порушення» ПКЕЕН, про скасування та визнання протизаконними акта про «порушення» від 02.08.2017 №08214 та протоколу засідання комісії Шахтного РЕМ №08214 від 20.09.2017 року відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.07.2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2019 року залишено без змін.

Як на нововиявлені обставини, ОСОБА_1 посилається на те, що судом було розглянуто справу в порядку спрощеного провадження, однак оскільки у справі наявна вимога немайнового характеру, то таку слід було розглядати в загальному порядку; позивач належним чином не повідомив їх як побутових споживачів про дату і час засідання комісії з розгляду акта від 02.08.2017 №08214, згідно із п.53 ПКЕЕН він мав право бути присутнім на засіданні комісії; позивачем не належним чином відправлялись на його адресу листи та повідомлення, які він не отримував у належні строки завчасно; протокол від 20.09.2017 року №08214 був складений протизаконно у його відсутності як споживача послуг; експертиза засобу обліку була також неправомірно проведена у його відсутності і такий міг бути пошкоджений самими працівниками.

З матеріалів справи вбачається, що в постанові Львівського апеляційного суду від 14.07.2020 року зокрема зазначено, що працівники позивача ПрАТ «Львівобленерго» вчинили відповідні дії в межах наданих повноважень щодо виявлення порушень Правил користування електричною енергією, складання відповідних актів, нарахування завданих збитків, тому доводи апеляційної скарги про допущені працівниками ПрАТ «Львівобленрего» порушення при складанні актів у процесі проведених перевірок, є суб`єктивним трактуванням відповідачем ОСОБА_1 відповідних норм матеріального права, висновків суду не спростовують та неправомірності дій службових осіб позивача не доводять. Також вказано, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Що стосується розгляду справи в порядку письмового провадження, то позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення збитків завданих у зв`язку з порушенням правил користування електричною енергією для населення, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 липня 2020 року в справі за позовом Північного району електричних мереж приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Північного району електричних мереж приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про скасування заявлених збитків, скасування та визнання протизаконними акта про порушення від 02 серпня 2017 року № 08214 та протоколу засідання комісії Шахтного РЕМ № 08214 від 20 вересня 2017 року. Верховний Суд в своїй ухвалі дав аналіз покликанням ОСОБА_1 на розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені заявником обставини не є, такими, що мають істотне значення для вирішення спору, а відтак не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.423 ЦПК України, докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини у справі "Христов проти України" (рішення від 19 лютого 2009 рок) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. (дивитися справу "Брумареску проти Румунії". (Brumarescu v. Romania) /GC/ N28342/95, п.61, ECHR 1999- УІІ).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини. ( Справа Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia ) заява № 52854/99, п. 52,ECHR .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.11.2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Шеремета Н.О.