Номер справи 623/2180/21
Номер провадження 2/623/701/2021
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю : секретаря Довгополої І. В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу № 623/2180/21 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру стягнутих аліментів, -

в с т а н о в и в :

08.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів, в якій просить суд зменшити розмір стягнутих аліментів, які утримуються з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання їхнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до його повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його користь 908,00 грн. - витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Вказавши, що згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (справа № 2042/2 -206/11) від 01 березня 2011 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання їхнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісячно, починаючи з 27 січні 2011 року і до його повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитині

відповідного віку. У нього змінився сімейний стан. 08 квітня 2015 року він одружився з ОСОБА_4 - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 08 квітня 2015 року Ізюмським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 68. Від спільного подружнього життя у них народилися дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його дружина ОСОБА_4 на даний час знаходиться на лікарняному по вагітності та пологах з 16 лютого по 05 липня 2021 року. У нього змінився матеріальний стан. Він знаходився в Ізюмському міськрайонному центрі зайнятості з грудня 2020 року по березень 2021 року. Дохід, який він отримав за вказаний період 12476,40 грн., з яких 50 % - 6238,20 грн. перераховані відповідачці. З 27 квітня 2021 року він працюю водієм автомобіля в СТОВ «Гаврилюк» з окладом 6050,00 грн.

15.11.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву в якому вказала, що вона не визнає позовні вимоги за наступних підстав. Дійсно, за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 березня 2011 року з позивача на мою користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Позивач не своєчасно сплачує аліменти, станом на 26.10.2021 року має заборгованість в розмірі 6872,29 грн. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи,які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час його сім`я та малолітні діти також потребують матеріальної допомоги, а тому він не має можливості щодо подальшої сплати аліментів у повному розмірі. Позивач є працездатною особою, не позбавлений можливості працювати, після того, як декілька місяців був безробітним, працевлаштувався, став сплачувати не лише поточні платежі а й заборгованість за аліментами. Зміна сімейного стану позивача, народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.Розмір аліментів, що утримуються з позивача на утримання їхнього сина відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення суперечитиме інтересам дитини. Тому вважаю, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.179 ЦПК України просить врахувати її доводи викладені у відзиві на позовну заяву та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(а.с. 58-59)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечує проти позовних вимог.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 березня 2011 року по справі № 2042/2-206/11 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини зі всіх видів заробітної платні щомісячно, посинаючи з 27 січня 2011 року і до його повноліття але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 9)

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (а.с. 7)

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (а.с. 8)

Відповідно до довідки № 29 від 30.04.2021 року директора СГ ТОВ «ГАВРИЛЮК» Каранда Дмитро Володимирович працює в СТОВ «Гаврилюк» водієм автомобіля з 29.04.2021 року з окладом 6050,00 гривень. (а.с. 10)

Відповідно до довідки № 512 Ізюмського міськрайонного центру зайнятості дохід ОСОБА_1 з 04.12.2020 року по 31.03.2021 року становить 12476,40 гривень з них утримано аліментів 6238,20 гривень. (а.с. 11)

Відповідно до довідки №м 02.1-27/53 від 22.04.2021 року директора ІЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 ОСОБА_8 працює вчителем початкових класів з 01.09.2020 року та на теперішній час знаходиться на лікарняному по вагітності та пологах з 16.02.2021 року по 21.06.2021 року та продовжений лікарняний з 22.06.2021 року по 05.07.2021 року. (а.с. 12)

Відповідно до розрахунку заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 відповідно до виконання виконавчого листа № 2-206 від 03.03.2011 року станом на 26.10.2021 року становить 6872,29 гривень. (а.с. 60)

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне.

Згідност. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно дост. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так,Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно дост.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбаченихст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров"я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Що ж стосується посилання позивача в якості підстави позову на те, що він одружився вдруге та від спільного подружнього життя в них народилися дві доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і що він працює водієм з окладом 6050, 00 гривень, то суд їх до уваги не приймає.

Наявність у позивача доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 .

Також, добровільна сплата аліментів на іншу дитину не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини в розумінніст.192 СК України, оскільки аліменти в добровільному порядку сплачувались позивачем і до постановлення рішення про стягнення аліментів, відтак, його сімейний та матеріальний стан в цьому плані не змінився. Крім того, така сплата не свідчить про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі, визначеному судовим рішенням.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-18,76, 77-81, 95,141,228, 229, 235, 241 , 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, статтями11, 27,104,105,110, 111,112, 180,181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутих аліментів залишити без задоволення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Д. Бєссонова