УХВАЛА

19.01.2021 Провадження №2/425/145/21

Справа №425/84/21

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, третя особа: Приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Білоус Зоя Володимирівна, про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та повернення сторін у попередній стан, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08 січня 2021 року, використовуючи засоби поштового зв`язку (поштове відправлення №911), звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою від 06 січня 2021 року до Рубіжанської міської ради Луганської області, третя особа: Приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Білоус Зоя Володимирівна, якою просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 січня 2002 року недійсним та скасувати рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, скасувати державну реєстрацію права власності та повернути сторони у попередній стан та зобов`язати не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою.

І для розгляду цієї позовної заяви, автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Коваленка Д.С.

Разом з цим судом встановлено, що у цьому ж поштовому відправленні №911, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2020 року по справі №425/2385/20 за її ж позовом від 27 серпня 2020 року до Рубіжанської міської ради Луганської області, третя особа: Приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Білоус Зоя Володимирівна, якою просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 14 січня 2002 року недійсним та скасувати рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, скасувати державну реєстрацію права власності та повернути сторони у попередній стан та зобов`язати не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою. На підтвердження чого, співробітниками канцелярії Рубіжанського міського суду Луганської області було складено Акт №1 від 14 січня 2021 року, в якому також було зазначено що до позовної заяви від 06 січня 2021 року не були додані жодні додатки, що вказані у позові як такі.

А для розгляду цієї позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Овчаренко О.Л.

І ознайомившись із змістом обох позовних заяв ОСОБА_5 суд констатує, що ОСОБА_3 08 січня 2021 року засобами поштового зв`язку подала до Рубіжанського міського суду Луганської області такий самий позов з тим самим предметом та з тих самих підстав, до того самого відповідача і до того самого суду, що і позов від 27 серпня 2020 року, оскільки зміст цих двох позовів є ідентичним.

Також суд бере до уваги те, що свій перший позов (у справі №425/2385/20) ОСОБА_3 продовжує підтримувати і не погоджуючись із ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2020 року по справі №425/2385/20, якою її позов було повернуто вдруге, оскаржує її подавши апеляційну скаргу, тим самим підтримуючи існування судового провадження у цій справі, але іншим суддею.

До цього, суд враховує і те, що апеляційну скаргу подано одночасно із другим позовом, який є ідентичним першому, і до цього ж суду. Однак у другому позові, ОСОБА_3 не зазначила про те, що раніше нею вже було подано позов до того ж відповідача, з тим самим предметом та із тих самих підстав і до того ж суду, по суті приховуючи такі відомості (хоча зазначала про подання аналогічного позову, але не ідентичного - тобто позову, що є предметом справи №425/2385/20). А також не зазначила про те, що вона продовжує процесуальні дії у цьому провадженні, в якому суддею для її першого позову визначено іншу суддю.

Суд бере до увагу і те, що у справі №425/2385/20 за першим позовом, нею було заявлено відвід судді, яка була визначена автоматизованою системою документообігу суду для розгляду її першого позову. Але у задоволенні відводу їй було відмовлено ухвалою судді цього ж суду від 18 грудня 2020 року. А заміну судді для розгляду її першого позову, ініціювала саме ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що другий ідентичний позов, ОСОБА_3 подала після відмови їй у задоволенні відводу та одночасно із поданням апеляційної скарги на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2020 року по справі №425/2385/20 якою її позов було повернуто. ОСОБА_6 ініціює питання про розгляд такого самого позову тим же судом, але по суті іншим суддею, оскільки подала ідентичний другий позов при підтримці існування судового провадження, для розгляду якого вже визначена, але інша суддя.

Отже, звернувшись до суду з першим позовом, ОСОБА_3 продовжує підтримувати провадження у ньому і просить апеляційний суд скасувати ухвалу про повернення її першої позовної заяви для того аби суд вирішив питання про відкриття провадження у справі та розглядав її перший позов. Але разом з цим, подавши ідентичний позов до того самого суду (до того самого відповідача, із тим самим предметом та із тих самих підстав) ініціює перед тим самим судом питання про розгляд такої самої справи до того самого відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав і цим же судом, але іншим суддею. Позаяк, в силу частини 3 статті 14 ЦПК України, з урахуванням пункту 15.4. Розділу ХІІІ ЦПК України, визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється шляхом автоматизованого розподілу справ між суддями.

Тому суд вважає, що наведені обставини у їх сукупності, вказують на те, що ОСОБА_3 продовжуючи здійснення процесуальних дій у іншій справі №425/2385/20 (шляхом подання апеляційної скарги) за першим ідентичним позовом, але подавши другий позов ідентичний першому (до того самого відповідача, із тим самим предметом та із тих самих підстав, і до того ж суду) і не повідомивши суд про подання раніше іншого ідентичного позову (до того самого відповідача, із тим самим предметом та із тих самих підстав, і до того ж суду), і до цього заявивши відвід судді, яка призначена для розгляду цього першого позову (але у задоволенні відводу було відмовлено), подавши другий ідентичний позов вчинила дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Що і відбулось, оскільки тепер для розгляду її ідентичного позову автоматизованою системою документообігу суду визначеного іншого суддю. Що свідчить про зловживання ОСОБА_7 процесуальним правом на звернення до суду.

Положеннями пункту 2 частини 2 статті 44 ЦПК України передбачають, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

А згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

І тут суд відзначає, що таке завдання цивільного судочинства як неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ, в силу положень частини 1 статті 33 та пункту 15.4. Розділу ХІІІ ЦПК України, забезпечується в тому числі й визначенням судді для розгляду конкретної справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Що узгоджується з положеннями частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за якими на розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

При цьому суд відзначає, що право на справедливий суд у цивільних справах, одним з аспектів якого є розгляд справи неупередженим судом, належить не тільки позивачу, а й іншим учасникам у справі, які вправі розраховувати на те, що будь-яка справа буде розглянута неупередженим судом, що забезпечується в тому числі і через призначення судді для розгляду конкретної справи за позовом, саме автоматизованим шляхом один раз, а не суддею, що може бути обраний позивачем через автоматизовану систему документообігу суду, але із застосуванням маніпуляції.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3 хоча і подала два ідентичні позови до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав і до того самого суду, не одномоментно, а у різний час, конкретні вказані вище судом обставини, у їх сукупності, прямо вказують на те, що така вчинена нею дія, як подання другого за часом позову при підтримці продовження судового провадження за першим ідентичним позовом, вчинена саме з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що і відбулось. Оскільки тепер для розгляду такого самого її позову автоматизованою системою визначено іншого суддю. Що у свою чергу прямо вказує на те, що вчинення такої дії є зловживанням своїм правом на звернення до суду та суперечить завданню цивільного судочинства України.

Положення частини 3 статті 44 ЦПК України передбачають, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву чи клопотання. Що є окремою та самостійною підставою для залишення позовної заяви без розгляду або її повернення позивачу.

Тож з урахуванням викладеного вище, а також того, що суд визнав зловживанням процесуальним правом на звернення до суду подання ОСОБА_7 позовної заяви від 06 січня 2021 року, що встановлено до відкриття провадження у справі за цим позовом, а також того, що нею подано апеляційну скаргу на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2020 року по справі №425/2385/20, якою її перший позов (до того самого відповідача, з тих самих підстав і того самого предмету) повернуто, але апеляційний суд може скасувати таку ухвалу за її скаргою і повернути справу для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №425/2385/20, позовну заяву ОСОБА_5 від 06 січня 2021 року слід повернути. Але роз`яснити їй, що повернення позову не буде перешкодою для звернення до суду повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, керуючись статтями 2,14,19,23,33,34,43,44,258-261,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, третя особа: Приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Білоус Зоя Володимирівна, про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 січня 2002 року недійсним та скасувати рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, скасувати державну реєстрацію права власності та повернути сторони у попередній стан та зобов`язати не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою - повернути позивачці.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, через Рубіжанський міський суд Луганської області, протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня її складання.

Суддя Д.С. Коваленко