Ухвала

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 369/9734/19

провадження № 61-17961ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любивець Павло Васильович на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частини із майна, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Тимченко Ю. О., задоволено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частини із майна, що перебуває у спільній частковій власності задоволено.

Виділо ОСОБА_2 в натурі Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та споруд (присадибна ділянка) площею 750,0 кв. м (0,075 га), що згідно висновку експерта № 91/01-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 18 січня 2019 року на схемі позначена під № 1, яка проходить по точкам 5-6-7-8-9-11-12-13-14-15-16-17-18-19-3-4-5, зі сторонами 16,0 кв. м - 21,72 м-4,64 м-1,0 м - 1,62 м - 5,79 м - 1,0 м - 3,85 м - 1,03 м -1,53 м - 1,41 м лінія проходить по суміжній стіні прибудови (літ. а) та прибудови літ а 2) - 1,41 м - 2,33 м - 29,81 м - 24,26 м в тому числі ділянку зображену на схемі під № 1-1, яка проходить по точках 8-9-11-12-13-20-8, площею 8,4 кв. м зі сторонами 1,0 м - 1,62 м - 5,79 м - 1,0 м - 1,0 м - 8,84 м з наданням права ОСОБА_1 можливості доступу обслуговування та поточного ремонту стіни тильного фасаду не введеного в експлуатацію житлового будинку, припинивши право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:018:0003;

Виділено ОСОБА_1 в натурі Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та споруд (присадибна ділянка) площею 750,0 кв. м (0,075 га), що згідно висновку експерта № 91/01-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 18.01.2019 на схемі позначена під № 2, яка проходить по точках 1-10-9-11-12-13-14-15-16-17-18-19-3-2-1 зі сторонами 21,67 м - 15,86 м - 1,62 м - 5,79 м - 1,0 м - 3,85 м - 1,03 м - 1,53 м - 1,41 м - лінія проходить по суміжній стіні прибудови (літ а) та прибудови (літ а2) 1,41 м - 2,33 м - 38,25 м - 19,98 м.

До Верховного Суду у листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любивець П. В., подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року та залишити в силі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Крім того, заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що заявник ознайомився з копією постанови апеляційного суду з офіційного веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень 02 листопада 2021 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вищезазначені доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції у порядку статті 272 ЦПК України

не надсилав копію судового рішення на адресу заявника. Крім того, заявник зобов`язаний слідкувати за рухом справи, так як обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи. Отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

А тому, заявникові необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любивець П. В., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки,

що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду

з цим позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов містить вимогу майнового характеру заявник за подання касаційної скарги має сплатити 19 210 грн (1 921 грн * 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любивець Павло Васильович на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова