ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3833/18
номер провадження 2-з/695/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Біліченко С.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Сизька Бориса Борисовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача по справі, адвокат Сизько Б.Б. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що в провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину, у якому позивач просила встановити нікчемність правочину, а саме договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №609 pv6-08 від 14.04.2008 року, який був укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі керуючого філією «Прикарпатське регіональне управління» Воробця Миколи Степановича, який діяв на підставі Положення про філію та довіреності від 06.07.2007 року і ОСОБА_2 .

15.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що виплавають із договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №609 pv6-08 від 14.04.2008 року. Предметом іпотеки вказаного договору є нерухоме майно, а саме: хлібобулочний цех, що складається з будівель та споруд: хлібобулочний цех, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 426, 6 кв.м.; шопа, зазначена в плані під літерою «Б», загальною площею 16,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що відповідно до умов вказаного іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов`язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане. Право вибору способу задоволення вимог іпотеко держателя, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.

Таким чином, у разі невиконання заявником будь-якого зобов`язання за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб, який буде вибрано ним самостійно без погодження із позивачем, в тому числі звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Разом з тим заявник оспорює вказаний вище договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №609 pv6-08 від 14.04.2008 року, вважаючи його нікчемним відповідно до норм ч. 2 ст. 215 ЦК України, у забезпечення якого і був укладений вказаний вище іпотечний договір.

Однак в ході проведення розгляду даної справи в суді заявнику стало відомо, що 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ( ) та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору.

На підставі вищенаведеного, ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги за Кредитним договором pv6-08 від 14.04.2008 року раніше укладеним між ОСОБА_3 , як позичальником (Боржником) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», .

Окрім права вимоги за Кредитним договором від 14.04.2008 року, ТОВ «Олком- Лізинг» набуло права вимоги за договором забезпечення, а саме: - Договором іпотеки від 15.04.2008 року, посвідченого Іваночко О.М., приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1450.

Відтак, з 09.10.20р. ТОВ «Олком-Лізинг» стало новим кредитором та новим іпотекодержателем щодо ОСОБА_1 та звернулося до суду із відповідною заявою про заміну відповідача його правонаступником.

Зазначені обставини свідчать про те, що до моменту вирішення спору по суті, права вимоги по вказаному кредитному договору, який позивач вважає нікчемним, перейшли до іншої особи, в тому числі і права іпотекодержателя, який маючи право застосувати способи позасудового врегулювання, в порядку визначеному чинним законодавством може до винесення рішення по вказаній справі звернути стягнення на предмет іпотеки, що відповідно порушить права заявника, як позивача по справі та зробить неможливим реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача по справі.

За вказаних обставин, з метою захисту прав заявника як позивача по справі, а також з метою попередження потенційних труднощів при виконанні судового рішення представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову та згідно ч. 2 цієї ж статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 150 ч. 2 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснив про те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір про визнання договору кредитної лінії нікчемним, а із матеріалів вказаної заяви про забезпечення позову вбачається, що в забезпечення виконання умов кредитного договору ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , яка в подальшому змінила своє прізвище на ОСОБА_4 , уклали 15.04.2008 року іпотечний договір, який посвідчений 15.04.2008 року приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1450.

Вказаний договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що виплавають із договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №609 pv6-08 від 14.04.2008 року, що визначено п. 1.1 вказаного договору.

Відповідно до п. 1.3 вказаного іпотечного договору, предметом іпотеки вказаного договору є нерухоме майно: хлібобулочний цех, що складається з будівель та споруд, а саме: хлібобулочний цех, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 426, 6 кв.м.; шопа, зазначена в плані під літерою «Б», загальною площею 16,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Умовами вказаного іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель має право застосувати способи позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України (у тому числі згідно зі ст. 37 та ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»). У випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно із ст.,ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Право вибору способу задоволення вимог іпотеко держателя, встановлених п. 5.5 цього договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.

Вказані положення передбачені п.п. 3.1.14, 5.5.1, та 5.7 вищезазначеного іпотечного договору.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір про нікчемність договору про надання споживчого кредиту, виконання зобов`язань по якому забезпечене іпотекою нерухомого майна, яке належить на праві власності заявнику.

У ході розгляду справи в суді право вимоги по вказаному вище договору кредитної лінії та іпотечному договору перейшли до третьої особи, яка на час розгляду даної заяви про забезпечення позову не залучена як учасник по справі, хоча звернулася до суду із вказаним клопотанням.

Отже заявником доведені ризики небезпеки звернення стягнення на предмет іпотеки, який буде вибраний особою, що не є учасником по справі на власний розсуд без погодження із позивачем та власне до набрання законної сили рішення суду по справі про встановлення нікчемності правочину.

Таким чином суд обґрунтовано приходить до висновку, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволенні позовних вимог позивача, окрім того, реалізація майна позивача, яке передано в іпотеку, до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі, фактично нівелює ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того про наявність вказаних вище ризиків свідчать і дії самого банку, який до вирішення спору по суті, достеменно знаючи про предмет позову, відчужив свої права іншій особі.

Нормами ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується відповідними видами забезпечення позову, які визначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Обрання такого виду забезпечення позову, про який зазначає заявник, є необхідним, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду та спрямований на попередження вчинення дій, які можуть в подальшому утруднити виконання судового рішення та порушення прав заявника.

Підстави передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України не встановлені, а тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно норм ст.. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначений у заяві, буде достатнім заходом забезпечення позову, що в свою чергу не буде порушувати права сторін по справі чи осіб, які участі у ній не беруть, а тому застосування заявлених представником ОСОБА_1 , ОСОБА_5 заходів забезпечення позову, на думку суду є співмірними із вимогами, заявленими позивачем.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , адвоката Сизька Бориса Борисовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно хлібобулочний цех, що складається з будівель та споруд: хлібобулочний цех, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 426,6 кв.м., шопа, зазначена в плані літерою «Б», загальною площею 16,5 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ятнадцять).

Заборонити посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб на нерухоме майно хлібобулочний цех, що складається з будівель та споруд: хлібобулочний цех, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 426,6 кв.м., шопа, зазначена в плані літерою «Б», загальною площею 16,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ятнадцять) до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину.

Заборонити іпотекодержателю звертати стягнення у позасудовому порядку на предмет іпотеки та реалізацію предмету іпотеки на підставі пункту 5 іпотечного договору від 15 квітня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М. 15 квітня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за N 1450, предметом іпотеки якого є нерухоме майно - хлібобулочний цех, що складається з будівель та споруд: хлібобулочний цех, зазначений в плані літерою «А», загальною площею 426,6 кв.м., шопа, зазначена в плані літерою «Б», загальною площею 16,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п`ятнадцять), який укладений для забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає з договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №609 pv6-08 від 14.04.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 про захист прав споживачів шляхом встановлення нікчемності правочину.

Встановити строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - до 20.01.2022 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання та набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Середа Л.В.