Справа №569/252/20
06 жовтня 2021 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області у складі:
судді Пацко Д.В.,
секретар судового засідання Довгалець Н.М.,
номер справи 569/252/20,
учасники справи:
позивач ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 березня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5856380 яким було забезпечено автомобіль «Peugeot 607», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
20 березня 2018 року у м. Рівне на перехресті вул. Соборна та вул. Корольова трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5 та забезпеченого автомобіля Peugeot 607», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою про закриття кримінального провадження від 16 травня 2018 року було доведено вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, оскільки останній перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії керував автомобілем та рухаючись на заборонений сигнал світлофору, допустив зіткнення з автомобілем.
02 квітня 2018 року до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся ОСОБА_4 із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком.
Зазначає, що 13 грудня 2019 року, на адресу ОСОБА_1 направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак станом на 26 грудня 2019 року, регресна вимога не виплачена.
Заочним рішенням від 20 січня 2021 року, задоволено повністю позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 08 червня 2021 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20 січня 2021 року по цивільній справі №569/252/20 за позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та скасовано заочне рішення від 20 січня 2021 року.
Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які приймають участь у справі.
Представник позивача в заяві на ім`я суду підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України.
Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Як встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2018 року у м. Рівне на перехресті вул. Соборна та вул. Корольова трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5 та забезпеченого автомобіля Peugeot 607», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується Постановою про закриття кримінального провадження від 16 травня 2018 року.
10 березня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5856380 яким було забезпечено автомобіль «Peugeot 607», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 зазнав механічних пошкоджень.
02 квітня 2018 року до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся ОСОБА_4 із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком, що підтверджується заявою про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ.
Позивачі, вказуючи на порушення відповідачами їх прав, звернулись до суду за захистом таких з даним позовом.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, регулюються нормами права, які містяться в Цивільному кодексі України (далі ЦК України) та Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності вкасників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).
Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, серед іншого, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п.А ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки у даному випадку є відповідач.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є Відповідач, то позивач має право вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Таким чином суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення.
Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК УКраїни, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Д.В. Пацко