Дата документу 18.11.2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Честнєйшої Ю.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (вулиця Лесі Українки, 26, офіс №407, м. Київ), треті особи: приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович (вулиця Перша Ливарна, 40, офіс №101), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (проспект Григоренка, 15, приміщення №13), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10951, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 15350, 00 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним передати справу за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Судом встановлено, що згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407.

Виконавчий напис №10951, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, перебуває на виконанні у приватного виконавця Хохлова К.К. за адресою: м. Запоріжжя, вул.Перша Ливарна, 40, офіс 101, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.10).

ОСОБА_1 зазначає, що підсудність справи нею визначена за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду в справі №263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) від 29 жовтня 2020 року.

Таким чином, в розмінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого напису є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем місце проживання за вказаною адресою зазначено особисто при поданні позовної заяви. Позивачем не спростовується факт проживання саме за цією адресою.

В матеріалах справи відсутні жодні докази щодо проживання позивача за іншою адресою.

Отже, місцем виконання виконавчого напису в цій справі є вищезазначене місце проживання боржника ОСОБА_1 , що територіально відноситься до Якимівського районного суду Запорізької області, де дана справа має розглядатися, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України.

Звернення стягнення на заробітну плату боржника, що працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», що розташоване за адресою: м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 40, не свідчить, що виконавчий документ виконується саме за вказаною адресою, оскільки остання є місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», яке виконує постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.09.2021 (а.с.12).

Крім цього, приватний виконавець не приймає до виконання виконавчі документи за місцем роботи боржника, що відповідає положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної (підсудності) іншого суду.

За встановлених обставин, з урахуванням обраної позивачем альтернативної підсудності, передбаченої ч. 12 ст. 28 ЦПК України, справу необхідно передати за належністю до Якимівського районного суду Запорізької області.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. 4, 28, 30-32, 186 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи ЄУН 937/11132/21 (2/937/4443/21) за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (вулиця Лесі Українки, 26, офіс №407, м. Київ), треті особи: приватний виконавець Хохлов Кирило Костянтинович (вулиця Перша Ливарна, 40, офіс №101), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (проспект Григоренка, 15, приміщення №13), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати для розгляду за підсудністю до Якимівського районного суду Запорізької області (72503, смт Якимівка, вул. Пушкіна, 25).

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.О. Честнєйша