Справа № 242/5068/20
Провадження № 2/242/334/21
19 січня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Сафронової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 03.12.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будинку від 24.07.2013 року. В його будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 , яка не проживає в будинку з червня 2019 року без поважних причин. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням -будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.12.2020 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухати справу без його участі, від допиту свідків відмовився, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6733275 від 24.07.2013 року.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03.09.2019 року, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , встановлено, що подружжя припинило подружнє життя з 23.06.2019 року та ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 02.12.2020 року, складеному депутатом Курахівської селищної ради, ОСОБА_2 не мешкає за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 з червня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах заявлених ним позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280 - 283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська