ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2907/19 Головуючий суддя І інстанції Грищенко І. О.
Провадження № 22-ц/818/841/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: витребування майна із чужого незаконного володіння
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Віктора Володимировича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова 08 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Грищенко І.О., по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову та клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

07 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову та просив до вирішення справи по суті накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що квартира АДРЕСА_1 04.10.2018 була передана теперішнім власником ОСОБА_2 в іпотеку ОСОБА_3 згідно договору іпотеки № 861 від 04.10.2018 р.

З огляду на зазначені обставини позивач вказав про наявність ризиків, що під час розгляду справи у суді належна йому частина Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 може бути відчужена іншій особі (або ж перейти у власність до іншої особи, шляхом застосування процедури продажу реєстрації права власності у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку»).

07.06.2019 р. ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про зустрічне забезпечення позову, в якому він просить суд у випадку вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , також вжити заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 618860,00 грн. (шістсот вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят гривень 00 коп.).

В обґрунтування клопотання про зустрічне забезпечення зазначив, що він набув спірну квартиру на законних підставах, на підставі договору купівлі - продажу № 667 від 17.09.2018 р., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у Харківській області Сущенко В. В. Також цим нотаріусом було внесено запис про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру. Так само на законних підставах, з метою забезпечення виконання зобов`язання, відповідач передав придбану квартиру в іпотеку, про що укладено відповідний договір № 861 від 04.10.2018, за яким іпотекодержателем є ОСОБА_3 . Договір посвідчено та обтяження зареєстроване приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у Харківській області Щавлевою І. В. Відповідно до пункту 1 Іпотечного договору № 861 від 04.10.2018 р., розмір основного зобов`язання (позика), яке забезпечено спірною квартирою, становить 618860,00 грн. (шістсот вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят гривень 00 коп.). Тобто, якщо судом буде задоволено вимоги позивача щодо накладення заборони на відчуження спірної квартири, відповідач буде позбавлений можливості задовольнити вимоги іпотекодержателя, у випадку виникнення обставин, які призведуть до невиконання чи неналежного виконання основного зобов`язання. Таким чином, встановлення судом заборони відчужувати спірну квартиру призведе до неможливості відповідачем за рахунок предмету іпотеки виконати основне зобов`язання. З огляду на те, що відповідач в такій ситуації також зазнає збитків - необхідно також забезпечити захист його інтересів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2020 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відчуження Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_2 до розгляду справи по суті.

У порядку зустрічного забезпечення зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали внести на депозитний рахунок Дзержинського районного суду м. Харкова 344855,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Юрченко В.В. посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Дзержинського районного суду м. Харкова 344855 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що на утриманні у позивача перебуває двоє малолітніх дітей, у нього відсутні матеріальні ресурси та реальна можливість виконати зобов`язання щодо внесення коштів на депозитний рахунок суду в порядку зустрічного забезпечення позову. Зазначає, що судом на нього накладено індивідуальний надмірний тягар, що призведе до порушення права позивача на доступ до правосуддя в аспекті ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову потягне неможливість відновлення правового стану в частину витребування Ѕ частини спірної квартири за умови, якщо відповідач вчинить дії щодо відчуження вищевказаної частки квартири. Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із застосування заходів забезпечення позову можливі негативні наслідки в частині позбавлення можливості задовольнити вимоги іпотекодержателя, що може призвезти до невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Також, слід зазначити, що перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

- позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

- суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Отже, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України у цивільному судочинстві діє принцип пропорційності, згідно якому суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить витребувати Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 із володіння ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 передав спірну квартиру у іпотеку відповідно до договору №861 від 04.10.2018 року, за яким іпотекодежателем є ОСОБА_3 договір посвідчено та обтяження зареєстроване приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у Харківській області Щавлевою І.В.

Відповідно до п.1 Іпотечного договору №861 від 04.10.2018 розмір основного зобов`язання (позика) , яке забезпечено спірною квартирою, становить 618860 грн.

На підставі викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виходячи з предмету позовних вимог, врахував необхідність співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, відтак прийшов до правильного висновку про необхідність вжиття зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду суму в розмірі 344855 грн.

Позивачем не надано відомостей щодо свого майнового стану, а тому з метою забезпечення інтересів усіх учасників спору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України, що відповідає принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 що зустрічне забезпечення накладає на позивача надмірний тягар колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вимоги забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами та відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства та принципу пропорційності.

Отже, враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і тому відповідно до ст. 375 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Віктора Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова 08 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.