Справа № 713/2600/20
Провадження №2/713/131/21
20.01.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
У позові вказувала, що з 07.06.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Вижницького районного суду від 29.03.2013 року розірвано.
У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні.
Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є працездатним. Наскільки їй відомо, має мінливий заробіток та отримує доходи, які повністю витрачає на свої потреби та участі в утриманні та вихованні сина не приймає.
Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання її представник ОСОБА_4 надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечують.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що з 07.06.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.03.2013 року по цивільній справі №713/611/13-ц (провадження №2/713/258/13) шлюб між сторонами розірвано.
Рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують доказуванню.

Даним рішенням також встановлено, що у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №632 від 15.12.2020 року та довідки про склад сім`ї №1794 від 09.11.2020 року, виданих старостатом с. Чорногузи Вижницької міської ради, неповнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 і знаходиться на її утриманні.

Відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на його утримання у належному розмірі не надає.

Позивачка довела, а відповідач не спростувала, що відповідач здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід.

Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України та положення ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття.

Позивачка не довела належними та допустимими доказами того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. (тисячу триста гривень) щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2020 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 .

Суддя І. В. Пилип`юк