Справа № 185/9533/21
Провадження № 2/185/4007/21
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2021 року надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

17 червня 2020 року спеціалістами структурного підрозділу ПАТ «Запоріжжяобленерго» Бердянського МРРЕМ проведено перевірку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , встановлено факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, складено акт про порушення № 10002196 від 17 червня 2020 року.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у розмірі 41 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна.

За правилами виключної підсудності ці позови пред`являються за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такий висновок викладено в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Як визначено Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Заявлені позовні вимоги виникають з приводу отримання відповідачем послуг з електропостачання саме за адресою місцезнаходження нерухомого майна, права та обов`язки сторін за даним позовом безпосередньо пов`язані з нерухомим майном житловим будинком за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того порушення правил користування електричною енергією, на яке посилається позивач як на підставу позову, сталося за адресою АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, справа за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» належить до виключної підсудності Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Бердянському міськрайонному суду Запорізької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міжрайонного району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя У.М. Болдирєва