Справа № 606/2298/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Будз М.В.,

представника заявника адвоката Кожевнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась через адвоката Кожевнікову О.В. до суду із заявою, у якій просить суд видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме: заборонити перебувати у місці спільного проживання із заявником за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити наближення на 2 м до заявника.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , рідний брат заявниці, проживає по даний час у приміщенні літньої кухні домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 належного заявниці.

ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чинить на заявника та їхню матір психологічне насильство, висловлюється нецензурною лайкою, ображає її, завдає тілесні ушкодження заяниці. У зв`язку із цим, з метою унеможливлення подальшого домашнього насильства у майбутньому ОСОБА_1 просить винести щодо кривдника ОСОБА_2 обмежувальний припис.

Про вчинення систематичного насильства над ОСОБА_2 свідчать численні звернення за останній час до органів нацполіції, за наслідками яких ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа № 606/1883/21) від 06.09.2021, ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа 606/1733/21) від 09.09.2021, ч.2 ст.173-2 КУпАП (справа 606/2104/21) від 30.09.2021, ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП (справа 606/2102/21) від 30.09.2021.

Ухвалою суду від 26.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судових засіданнях по даній справі представник заявника адвокат Кожевнікова О.В. заяву підтримала з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про виклик особи.

Згідно частини першої статті 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Враховуючи вказане, розгляд справи проведено за відсутності заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про, що свідчить копія її паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Теребовлянським РВУМВС України в Тернопільській області від 30.06.1998.

Відповідно до копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2011 та Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 04.10.2011, ОСОБА_1 отримала у спадщину житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та є його власником.

20.07.2021 ДОП СППП ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП в Тернопільській області відносно кривдника ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 та заборонено йому вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис винесено строком на 10 діб з 15 год 45 хв. 20.07.2021 по 15 год 45 хв. 30.07.2021.

Згідно постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.09.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Справу провадженням закрито.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.09.2021 Об`єднано справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_2 №606/1733/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1734/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1735/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1736/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1737/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1738/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1739/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1740/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1741/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та №606/1742/21 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №606/1733/21. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 ( сто сімдесят) грн.

Відповідно до постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.09.2021 об`єднано справи про вчинення адміністративних правопорушень щодо ОСОБА_2 №606/2102/21 (провадження 3/606/1022/21) за ч.1 ст.173-2 КУпАП, №606/2103/21 (провадження 3/606/1023/21) за ч.1 ст.173-2 КУпАП, №606/2104/21 (провадження 3/606/1024/21) за ч.2 ст.173-2 КУпАП, №606/2105/21 (провадження 3/606/1025/21) за ч.2 ст.173-2 КУпАП, в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі №606/2102/21. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

До даних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 частини першої статті 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, рідні брати і сестри.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями статті 21 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник.

Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог частини другої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

За пунктом дев`ятим частини першої статті 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом установлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою. ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації разом із заявником.

В родині постійно виникають конфліктні ситуації, існує насильство ОСОБА_2 щодо своєї сестри ОСОБА_1 , яке проявляється у систематичному, тривалому психологічному тиску щодо неї, приниженні, нецензурній лайці.

ОСОБА_1 неодноразово була піддана домашньому насильству з боку брата ОСОБА_2 . Такі обставини встановлені судом, зокрема, на підставі постанов Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.09.2021, 09.09.2021 та 30.09.2021, якими ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , приймаючи до уваги те, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії відносно заявника, не бажає змінювати свою поведінку, суд прийшов до висновку, що доводи заявника про ризик продовження кривдником таких дій відносно неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №520/13677/19, від 26 лютого 2020 року у справі №154/1692/19.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити в повному обсязі та видати обмежувальний припис строком 6 місяців щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 265,273, 293, 294, 350-1 - 350-8, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 (приміщення літньої кухні), на строк 6 (шість) місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження:

- заборони ОСОБА_2 перебувати та заходити до приміщення будинку за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 ;

- заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче двох метрів до ОСОБА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 17 листопада 2021 року.

Суддя А.В.Мельник