РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини ОСОБА_3 внесені до свідоцтва про народження відповідно до ст. 135 СК України. На даний час ОСОБА_1 не спілкується із дитиною, не приймає участі у її вихованні та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Неповнолітня ОСОБА_2 з 25.01.2013 року перебуває на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради як дитина, яка проживає в сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини позивач просить суд позбавити її батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вона зазначає, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та просить розгляд справи проводити за її відсутності.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Із дослідженого судом свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Враховуючи те, що відповідач є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , 2007 р.н., котра не виконує обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, а також беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надала жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача, тому суд прийшов до висновку, що вимоги є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, становлять їх мінімальний розмір, що визначений законом та жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини.

Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та про доцільність встановлення опіки від 30.09.2021 року, вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Проживає окремо. Не цікавиться життям, навчанням дитини. З 2016 року і на даний час ОСОБА_2 проживає разом із бабусею ОСОБА_5 , яка самостійно займається вихованням та навчанням дитини. Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із дослідженої судом заяви від 15.09.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дочки.

Також на судовий розгляд справи відповідач не надала суду жодних належних, допустимих доказів, котрі б спростували доводи позивача та підтвердили, що вона не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини з незалежних від неї причин (внаслідок хвороби чи тяжкого захворювання).

Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини та подала заяву, в якій позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав визнала, суд приходить до висновку, що є підставними та підлягають до задоволення позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3 .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191 СК України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 в користь установи або соби, під опікою якої перебуватиме неповнолітня аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 09.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 908 грн. судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради, місцезнаходження: 44701, вул. Данила Галицького, 5, м. Володимир-Волинський, Волинська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 18.11.2021 року.

Головуючий: /підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук