Ухвала

19 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 161/2129/21

провадження № 61-15988св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року в складі колегії суддів: Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області в частині поновлення його на посаді директора Комунального підприємства «Волиньприродоресурс» Волинської обласної ради (далі - КП «Волиньприродоресурс» ВОР) з 11 вересня 2020 року, що допущено до негайного виконання.

Вказував, що відповідно до постанови державного виконавця від 20 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

10 грудня 2020 року винесено постанову про накладення штрафу на Волинську обласну раду за невиконання рішення суду. Однак, з даного часу, в порушення вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не виніс постанови про накладення штрафу в подвійному розмірі та про одночасне звернення до правоохоронних органів про невиконання рішення суду.

Вважав, що державним виконавцем порушено всі процесуальні строки у даному виконавчому провадженні та не вчинено дій, які відповідно до закону він мав вчинити.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 , з урахуванням зменшення вимог, просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А. М. по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А. М. по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Волиньприродоресурс» ВОР з 11 вересня 2020 року, що допущено до негайного виконання.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що рішення суду про поновлення на роботі не виконано боржником без поважних причин, а державний виконавець, у порушення вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», після винесення 10 грудня 2020 року постанови про накладення штрафу на боржника, повторно не перевірив виконання рішення боржником та наявність підстав для притягнення боржника до відповідальності за невиконання рішення суду. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що листи Волинської обласної ради про неможливість виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю прийняття такого рішення виключно на сесії Волинської обласної ради, не є поважною причиною невиконання рішення суду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що 24 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», з врахуванням тієї обставини, що постановою Волинського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волинської обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження і поновлення на роботі відмовлено. Зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернувся 04 лютого 2021 року, тобто після скасування рішення суду апеляційним судом, яким його було поновлено на роботі, що свідчить про те, що на час подання такої скарги його права не були порушені, а здійснені державним виконавцем виконавчі дії узгоджувалися із положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець, в порушення вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», після винесення 10 грудня 2020 року постанови про накладення штрафу на боржника, повторно не перевірив виконання рішення боржником та наявність підстав для притягнення боржника до відповідальності за невиконання рішення суду. Крім того, зазначає, що звернувся до місцевого суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення 01 лютого 2021 року, а не 04 лютого 2021 року.

У листопаді 2021 року від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , який не може бути прийнятий до розгляду, оскільки в порушення вимог частини другої статті 183 ЦПК України не підписаний.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, установивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Ураховуючи викладене, відзив Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на касаційну скаргу ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду, оскільки він не підписаний.

Позиція Верховного Суду

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 183, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відзив Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року повернути заявнику без розгляду.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року в складі колегії суддів: Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., Осіпука В. В. призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик