Справа № 286/3299/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Овручі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 року представник ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 159354,70 грн. за період 01.03.2018 року по 01.09.2020 року.

Мотивуючи тим, що з відповідача відповідно до виконавчого листа Волочинського районного суду Хмельницької області по справі від 25.03.2015 року №671/259/15-ц на користь позивача на утримання дітей стягуються аліменти. Як видно з довідки-розрахунку державного виконавця Коростенського міськрайонного ВДВС ЦЗМУМЮ (м.Хмельницький) відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 159354,70 грн. Вказана заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки той будучи обізнаним про свій обов`язок щодо сплати аліментів, не сплачував їх у повному розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 05.12.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, що містяться в матеріалах справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2013 року по справі №304/121/13-ц. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 січня 2010 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 травня 2003 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10 квітня 2012 року (а. с. 9, 11,15, 18-20).

На підставі виконавчого листа виданого Волочинським районним судом Хмельницької області від 25 березня 2015 року по справі №671/259/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 лютого 2015 року і до повноліття дітей (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Заборгованість по аліментах за період з 01.03.2018 року по 01.09. 2020 року, становить 159354,70 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком нарахування заборгованості по аліментах Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Хмельницький) від 03.09.2020 року №18.24-25/52575 (а.с.22-24).

Відповідно до ст.196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (справа №333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1- нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2- нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.

З наданого суду позивачем розрахунку неустойки за прострочення аліментів, що сума неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з 01.03.2018 року по 01.09.2020 року становить 367690,18 грн..

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких клопотань не надав, останнім не спростовано доводи позивача, зокрема і щодо розміру заборгованості по аліментах.

Судом прийнято до уваги наданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами, так як він відповідає вище вказаній формулі обрахування пені.

Враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч. 1 ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1593,55 грн..

Керуючись ст. ст. 4, 9, 81, 263-266, 272, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, та ст.196 СК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 ,, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 159354,70 грн. за період з 01 березня 2018 року по 01 вересня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в дохід держави 1593,55 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч