ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8774/21 Справа № 160/2809/20 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищида М.М.,

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою,в якій просив: визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лісової А.М. про відкриття виконавчого провадження ВП №60187911 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1588/2001, виданого 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів за період із 19 листопада 2001 року по 12 лютого 2017 року, яка складає 101 362,35 грн.; визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову від 16 січня 2020 року державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лісової Анастасії Михайлівни про арешт майна боржника ОСОБА_1 , ВП №60187911 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1588/2001 від 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська; виключити відомості про ОСОБА_1 із Єдиного реєстру боржників.

Скарга мотивована тим, що у провадженні державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лісової А.М. перебуває виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-1588/2001, виданого 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним виконавцем 21 грудня 2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, із нарахованою заборгованістю за період із 19 листопада 2001 року по 12 лютого 2017 року у розмірі 101 362,35 гривень.

Скаржник вказує, що протягом усього періоду, за який нараховано заборгованість по аліментах, він у повному обсязі виконував свої батьківські обов`язки та щомісячно перераховував грошові кошти на утримання дитини через банківські установи, у розмірі не менш, аніж визначений рішенням суду, тому не міг припустити про існування заборгованості по аліментах.

ОСОБА_1 вважав, що усі здійснені платежі враховуються, адже місця реєстрації він не змінював та протягом усього періоду стягнення аліментів був офіційно працевлаштований, здійснюючи відповідні відрахування до податкової інспекції та пенсійного фонду.

30 січня 2020 року, майже через три роки після досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_1 отримав від Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м.Дніпрі повідомлення та виконавчі документи, відповідно до яких розмір заборгованості зі сплати аліментів, який був визначений державним виконавцем Лісовою А.М. станом на 16.01.2020 року, складає 101 362,35 грн.

Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лісовою Анастасією Михайлівною, 16 січня 2020 року було відкрито виконавче провадження ВП №60187911 та було прийнято рішення про примусове виконання виконавчого листа №2-1588/2001 від 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2001 року. Також, державним виконавцем Лісовою А.М. було винесено постанову від 16 січня 2020 року про арешт майна боржника і скаржника було внесено до Єдиного реєстру боржників.

Оскільки ОСОБА_1 був не згоден із зазначеними рішеннями державного виконавця, він звернувся до начальника державної виконавчої служби у м.Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з відповідною скаргою, проте, його скарга була залишена без розгляду, звернення щодо скасування постанови від 16 січня 2020 року ПВ №60187911 про примусове виконання виконавчого листа №2-1588/2001, виданого 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, та постанови від 16 січня 2020 року про арешт майна, не було задоволено.

При цьому, скаржник зазначає, що постанови про наслідки розгляду скарги у зазначений законом термін, він не отримав.

Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що виконавче провадження ВП №60187911 було відкрито на підставі дубліката виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, згідно з ухвалою суду від 09 серпня 2019 року.

Вказана ухвала містила лише положення про видачу дубліката виконавчого листа.

Посилаючись на вимоги ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник вказує, що виконавчий лист передбачав стягнення аліментів на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_3 , до її повноліття, тому стягувач мав право пред`явити виконавчий документ до виконання лише у термін до 12 лютого 2017 року.

Однак, після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не маючи відповідного рішення про його поновлення, державним виконавцем 16 січня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №60187911 про примусове стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час відкриття провадження є повнолітньою.

Факт відкриття виконавчого провадження, а не його поновлення, підтверджується присвоєнням виконавчому провадженню нового номеру.

Скаржник вважає, що виставлена державним виконавцем заборгованість у розмірі 101 362,35 гривень є неправомірно нарахованою, оскільки за період із 19 листопада 2001 року по 12 лютого 2017 року ОСОБА_1 регулярно сплачував аліменти.

21 жовтня 2020 року боржник звернувся до державного виконавця із квитанціями та виписками по картковим рахункам про сплату аліментів. Натомість, 27 листопада 2020 року замість змістовної відповіді з розгляду його звернення по суті, ОСОБА_1 отримав розрахунок по заборгованості, який зменшився із 101 362,35 грн. на 56 428,85 грн.

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до державного виконавця із заявою, з метою отримання роз`яснення щодо розміру боргу, однак відповіді отримано не було.

ОСОБА_1 вказує, що він увесь час був офіційно працевлаштований, а через те, що державний виконавець не здійснював жодних заходів стосовно відшукання доходів боржника, стягнення аліментів у рамках виконавчого провадження не проводилось, претензії з боку стягувача до нього були відсутні, адже аліменти сплачувалися у повному обсязі.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, однак жодних заходів у порушення ЗУ «Про виконавче провадження, не вживалося.

Вказане свідчить про незаконність дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м.Дніпрі та безпідставність і необґрунтованість постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60187911 з примусового виконання виконавчого листа №2-1588/2001 (дубліката), виданого 09 серпня 2019 року Амур-Нижнподніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та незаконність винесеної постанови від 16 січня 2020 року про арешт майна боржника, а також внесення відомостей щодо ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року відмовлено в задоволені скарги.

В апеляційній скарзі заявниця посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 серпня 2019 року у справі №199/6325/19, видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2001 року у цивільній справі №2-1588, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів.

Із тексту вищезазначеної ухвали вбачається, що на виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №17268977 із примусового виконання виконавчого листа №2-1588 від 30 листопада 2001 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 аліментів у розмірі ј частини всіх видів доходів, на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з 19 листопада 2001 року до досягнення дитиною повноліття.

21 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу із зазначенням заборгованості по аліментам у розмірі 101 362,35 грн., на момент повноліття дитини.

На адресу відділу надійшла заява, згідно з якою встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа від 21 грудня 2017 року та оригінал виконавчого документа адресатом не отримано, тобто виконавчий документ було втрачено при пересилці поштою.

Таким чином, державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа для подальшого виконання рішення суду.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подано заяву до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про прийняття до виконання виконавчого листа №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 30 листопада 2001 року, про стягнення зі ОСОБА_9 (згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб прізвище після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму на кожну дитину до повноліття, починаючи стягнення з 19 листопада 2001 року.

До заяви додано оригінал виконавчого листа №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 30 листопада 2001 року, а також дублікат виконавчого листа №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 09 серпня 2019 року.

З виконавчого листа №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що 21 грудня 2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а.с.97/.

Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лісової А.М. від 03 жовтня 019 року, було відкрито виконавче провадження №60187911 із виконання виконавчого листа №2-1588/2001, виданого 09 серпня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2001 року /а.с.92/.

Постанову про відкриття виконавчого провадження 03 жовтня 2019 року направлено на адресу боржника: АДРЕСА_1 /а.с.94/.

Постановою про арешт майна боржника, винесеною 16 січня 2020 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лісовою А.М., накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Листом від 16 січня 2020 року №6991 ОСОБА_1 повідомлено про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників /а.с.90/.

Постановою держаного виконавця про виправлення помилки у процесуальному документі від 04 березня 2020 року внесено зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження №60187911 від 03 жовтня 2019 року, а саме: "замість дата видачі: 09 серпня 2019 року зазначити дата видачі: 30 листопада 2001 року. Замість дата набрання чинності рішення: 30 листопада 2009 року зазначити дата набрання рішення чинності: 30 листопада 2001 року.

Окрім того, виправлено резолютивну частину, а саме, стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 19 листопада 2001 року /а.с.65/.

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 на адресу начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) направив скаргу на незаконні дії державного виконавця та незаконність постанови про арешт майна боржника.

Проте, в матеріалах справи наявний лист Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 03 березня 2020 року №1506, який направлено на адресу скаржника, що підтверджується Списком №1195 поштових відправлень ф.103 /а.с.67,68,69/.

Відмовляючи в задоволені скарги суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження №60187911 відкрито на підставі оригіналу виконавчого листа, з додерженням строків визначених Законом України Про виконавче провадження та з провомірним прийняттям рішення державним виконавцем щодо накладення арешту на майно боржника та внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру боржників.

З таким висновком також погоджується колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач 01 жовтня 2019 року звернулася до виконавчої служби із заявою від 24 вересня 2019 року про прийняття до виконання виконавчого документа №2-1588/2001, виданого 30 листопада 2001 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська.

Згідно з п.7 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.12 зазначеного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 30 листопада 2001 року, повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" 21 грудня 2017 року, може бути пред`явлений до виконання 21 грудня 2020 року.

Крім того, аа поясненням представника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), до вищевказаної заяви стягувачем було додано оригінал та дублікат виконавчого листа №2-1588/2001, виданого 30 листопада 2001 року, Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська.

Із матеріалів справи вбачається, що листом від 04 березня 2020 року №1541 відповідачем повернено на адресу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дублікат виконавчого листа №2-1588/01 від 30 листопада 2001 року, виданого 09 серпня 2019 року /а.с.73/.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання стягувачем оригіналу виконавчого листа до державної виконавчої служби у строки визначені законом.

Щодо скасування постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про арешт майна боржника, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, постановою про арешт майна боржника від 16 січня 2020 року державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лісової А.М., з метою забезпечення своєчасного та повного виконання рішення суду, у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці, накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджено наявності заборгованості за аліментами, розмір якої заявником спростовано в судовому порядку не було. Таким чином враховуючи норми ст.56, 59 Закону України Про виконавче провадження колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець правомірно здійснив дії щодо арешту майна боржника та відсутні підстави для його скасування або зняття.

Щодо виключення відомостей про скаржника з Єдиного реєстру боржників, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скаржник має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму платежів за три місяці, тому державним виконавцем правомірно внесено до Єдиного державного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 .

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Крім того, за положеннями п.5 розділу XVI Інструкції №512/5 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, виконавець, зокрема, виносить повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; звертає стягнення на майно боржника.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності судового рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для його скасування, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида