справа № 373/1993/17
головуючий у суді І інстанції Керекеза Я.І.
провадження № 22-ц/824/1449/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.

суддів: Суханова Є.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року

за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рубанчука Сергія Дмитровича на дії старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденка А.В. та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Громадської організації «Громадська рада Переяслава» про захист честі, гідності, ділової репутації і стягнення заподіяної моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Рубанчук С.Д. звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця, у якій просив визнати дії старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденка А.В. у виконавчому провадженні № 59504212 неправомірними та зобов`язати його скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 грудня 2019 року по виконанню виконавчого провадження ВП № 59504212.

Скарга мотивована тим, що старшим державним виконавцем Руденком А.В. 10 липня 2019 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року по справі № 373/1993/17.

За виконавчим листом, виданим на виконання цього рішення суду, ОСОБА_2 був зобов`язаний протягом 15 днів з дня набрання рішенням по цій справі законної сили спростувати поширену ним 20 травня 2017 року на засіданні ради громадської організації «Громадська рада Переяслава» недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона поширювалася, шляхом оголошення на засіданні ради громадської організації «Громадська рада Переяслава» про спростування інформації, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою у разі продовження ним громадської діяльності.

19 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Руденком А.В. була винесена постанова про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду).

Проте у цій постанові не зазначено за якою адресою і о котрій годині дня відбувалося засідання ради ГО «Громадська рада Переяслава». Про існування цієї постанови стягувач ОСОБА_1 дізнався лише 08 січня 2020 року, коли отримав копію постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зазначав, що протокол № 13 засідання ради ГО «Громадська рада Переяслава» не є доказом виконання судового рішення, оскільки стягувач не був повідомлений про дату проведення засідання, не отримував ні протоколу засідання, ні акту державного виконавця, хоча мав на це право.

Також, заявник вважає, що старшим державним виконавцем ДВС порушено законні права першого, так як згідно з частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Також, заявник вважає, Постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 грудня 2019 року неправомірною, такою, що винесена з порушенням законодавства, оскільки стягувач не отримував Постанови від 26 липня 2019 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та про відкриття виконавчого провадження, та Постанову про відновлення виконавчого провадження від 04 грудня 2019 року.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року задоволено скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рубанчука С.Д.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденка А.В. у виконавчому провадженні № 59504212.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденка А.В. від 19 грудня 2019 року про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що державним виконавцем постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження направлялися стягувачу з порушенням визначеного Законом України «Про виконавче провадження» порядку направлення постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження; останній не був повідомленим про виконавчі дії у виконавчому провадженні, відкритому за його заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець діяв всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чим порушив права заявника. Порушені права слід поновити у судовому порядку.

Не погоджуючись ухвалою суду першої інстанції, старший державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденко А.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також винесена при необ`єктивному, необґрунтованому та однобокому відношенні суду до вирішення суті скарги з огляду на таке.

При постановлені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не врахував та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що свідчать про повне виконання судового рішення. Зазначені докази надавались безпосередньо під час судового розгляду (що підтверджується матеріалами аудіо фіксації судового процесу), проте судом першої інстанції з невідомої причини до уваги не прийняті.

На момент розгляду скарги в суді першої інстанції та постановлені оскаржуваної ухвали, рішення Переяслав-Хмельницького суду Київської області у справі № 373/1993/17 від 05 грудня 2018 року було виконано у повній мірі, що в свою чергу і стало підставою для закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_1 не звертався до відділу Державної виконавчої служби з клопотанням про його залучення на засіданні ради Громадської організації «Громадська рада Переяслава».

На виконаним положень статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» була проведена перевірка виконання рішення суду, що підтверджується Протоколом № 13 засідання ради громадської організації «Громадська рада Переяслава» від 13 грудня 2019 року та Актом державного виконавця від 13 лютого 2019 року. Проте дана обставина не була врахована судом першої інстанції при розгляді скарги.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначає, що апеляційна скарга має бути відхилена, а ухвала суду першої інстанції залишена без змін, оскільки судом першої інстанції ухвалено судове рішення відповідно до норм матеріального і процесуального права.

Стягувач звертає увагу на той факт, що в апеляційній скарзі апелянт взагалі не посилається на норми матеріального і процесуального права, які були порушені судом першої інстанції при винесенні ухвали, а також не зазначає, які саме докази останнього не враховано судом першої інстанції при винесені судового рішення.

Посилання державного виконавця на те, що стягувач має право на ознайомлення стягувача з матеріалами виконавчого провадження не спростовує його обов`язку повідомляти учасників виконавчого про вчиненні в рамках цього виконавчого провадження дії. Посилання державного виконавця на можливість ознайомлення із ходом проведення виконавчих дій в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень спростовується його ж поясненнями, відповідно до яких даний реєстр почав своє функціонування із 01 січня 2020 року.

У протоколі № 13 громадської організації «Громадська рада Переяслава» відсутні докази оголошення боржником недостовірної інформації, а також не зазначено, скільки членів громадської організації голосували «За» і «Проти».

Також, в судовому засіданні стягувачем доведено, а судом першої інстанції з`ясовано, що окрім постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 грудня 2019 року перший не отримував ні протоколу, ні акта державного виконавця, ні повідомлення про дату і час засідання ради громадської організації.

Старший державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденко А.В. подав відповідь на відзив.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції оглянуто та досліджено матеріали виконавчого провадження № 59504242, копію яких долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Громадської організації «Громадська рада Переяслава» про захист честі, гідності, ділової репутації і стягнення заподіяної моральної шкоди.

Під час розгляду справи № 373/1993/17 встановлено, що недостовірна інформація щодо позивача була поширена відповідачем на засіданні ради громадської організації, а саме: ОСОБА_2 - голова громадської організації «Громадська рада Переяслава» 20 травня 2017 року звернувся до ради вищезгаданої громадської організації та озвучив інформацію про те що, між ним та позивачем виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_1 погрожував відповідачу фізичною розправою у разі продовження ним громадської діяльності.

На підставі зазначеного звернення рада громадської організації прийняла рішення «у зв`язку з погрозами, що надходять до голови ГО «Громадська рада Переяслава» звернутися до правоохоронних органів з проханням взяти до відома факти погроз, що надходять на адресу ОСОБА_3 ».

Відповідно до Протоколу засідання ради громадської організації «Громадська рада Переяслава» від 20 травня 2017 року вбачається, що на засіданні ради громадської організації під час поширення недостовірної інформації, яку відповідача зобов`язано спростувати, були присутні Голова ради громадської організації ОСОБА_2 , члени ради: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які і підписали протокол (а.с. 48 т. 1) .

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ГО «Громадська рада Переяслав» про захист честі, гідності, ділової репутації і стягнення заподіяної моральної шкоди (а.с. 131-136).

Визнано недостовірною інформацію, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою у разі продовження ним громадської діяльності та зобов`язано ОСОБА_2 протягом 15 днів з дня набрання рішення в цій справі законної сили спростувати поширену ним 20 травня 2017 року на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона поширювалася, шляхом оголошення на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» про її спростування.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року вищезазначене рішення суду було змінене у частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат. В іншій частині рішення суду було залишене без змін. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття (а.с. 201-205).

05 липня 2019 року представником позивача ОСОБА_6 був отриманий виконавчий лист, виданий на виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року (а.с. 219).

10 липня 2019 року старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденком А.В. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного рішення суду (а.с. 232).

26 липня 2019 року старшим державним виконавцем Руденком А.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням.

Постановою начальника ВДВС Соколова Г.О. від 03 грудня 2019 року було скасовано вищезазначену постанову в зв`язку із направленням боржнику незавірених належним чином копій документів та відсутністю в порядку денному протоколу засідання ради громадської організації «Громадська рада Переяслава» № 12 від 14 квітня 2019 року чіткого визначення, яку конкретно інформацію спростовує ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови про відновлення виконавчого провадження від 04 грудня 2019 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 373/1993/17 від 05 грудня 2018 року.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про неналежне виконання виконавчого провадження (а.с. 239 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2019 року було проведено засідання ради громадської організації «Громадська рада Переяслава», що підтверджується Протоколом №13 засідання ради громадської організації «Громадська рада Переяслава».

На вказаному засіданні були присутні: Голова ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_2 та члени ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також старший державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденко А.В. та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно з протоколом встановлений порядок денний засідання ради ГО «Громадська рада Переяслава»: виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року та Постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі №373/1993/17.

На вказаному засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» слухали ОСОБА_2 про те, що згідно з рішення суду він спростовує поширену ним інформацію від 20 травня 2017 року на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава», що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою у разі продовження ним громадської діяльності.

На підтвердження факту проведення такого засідання старшим державним виконавцем Руденком А.В. був складений відповідний акт, який крім старшого державного виконавця Руденка А.В., також підписаний ОСОБА_2 , секретарем ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_4 та понятими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Постановою від 19 грудня 2019 року старший державний виконавець Руденко А.В. закінчив дане виконавче провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Колегія апеляційного суду враховує, що порядок виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії визначений у статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Відповідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VI за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частини 2 цієї статті).

Відповідно до частини 3 цієї статті виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Колегія апеляційного суду вважає, що відповідно до положень наведеної правової норми, судове рішення немайнового характеру, яким зобов`язано боржника вчинити певні дії, може бути виконано без участі стягувача.

Та обставина, що відповідно до вказаного судового рішення боржник ОСОБА_2 на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» зобов`язаний спростувати поширену ним недостовірну інформацію, у такий же спосіб у який вона поширювалася, шляхом оголошення на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» про її спростування, не свідчить про неможливості виконання рішення суду у відсутність стягувача.

А також, враховуючи спосіб, у який відповідачем 20 травня 2017 року була поширена недостовірна інформація, яку зобов`язано спростувати:

на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» на якому були присутні: Голова ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_2 та члени ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_4 , ОСОБА_5

колегія апеляційного суду встановила, що вказане судове рішення відповідачем 19 грудня 2019 року виконано повністю у такий порядок і спосіб, який визначений позивачем у позовній заяві, а саме на засіданні ради ГО «Громадська рада Переяслава» на якому були присутні: Голова ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_2 та члени ради ГО «Громадська рада Переяслава» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Колегія апеляційного суду звертає увагу, що такий порядок і спосіб, визначені при задоволенні позовних вимог в редакції позивача ОСОБА_1 , який самостійно зазначив предмет позову саме таким чином.

Крім цього, з матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що Постанова від 19 грудня 2019 року про закінчення виконавчого провадження була направлена учасникам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом № від 19 грудня 2019 року, списком згрупованих поштових відправлень № 141/346 від 19 грудня 2019 року та списком № 2217 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих.

Підсумовуючи викладене та враховуючи положення статті 63 Закону № 1404-VIII, колегія апеляційного суду вважає, що стягувачем не доведено, а судом не встановлено, що направлення стягувачу Постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням порядку направлення та не повідомлення стягувача про виконавчі дії, які може бути виконано без його участі, - призвели до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Також, колегія апеляційного суду враховується також таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, до повноважень суду не належить право скасовувати Постанову про закінчення виконавчого провадження, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Рубанчука Сергія Дмитровича на дії старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Руденка А.В. та скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 січня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Т.А. Слюсар

Є.М. Суханова