Постанова

Іменем України

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 522/1745/14-ц

провадження № 61-14515 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»;

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року у складі судді Домусчі Л. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дрішлюка А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2014 публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 15 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 144 320 швейцарських франків зі сплатою 8,49 % річних строком до 15 грудня 2013 року.

У той же день для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належні йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22 листопада 2013 року складала 174 432,97 швейцарських франків.

07 червня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема за кредитним договором від 15 грудня 2006 року та усіма договорами забезпечення, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є новим кредитором за кредитним договором та договором іпотеки.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ПАТ «Дельта Банк» просило суд звернути стягнення в рахунок погашення вказаної вище суми кредитної заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2006 року на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

09 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки позивач у позасудовому порядку вже зареєстрував за собою право власності на спірні об`єкти: нежитлове приміщення - горище та квартиру, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Вектор плюс» задоволено, замінено позивача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року провадження у справі закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач вже скористався досудовим порядком врегулювання спору, зареєструвавши за собою право власності на спірні об`єкти: нежитлове приміщення - горище та квартиру АДРЕСА_4 .

В даному випадку предмет спору відсутній, оскільки позивач у досудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, переоформивши за собою право власності на нього у встановленому законом порядку, а, відтак, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що позивач у досудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, переоформивши за собою право власності на них у встановленому законом порядку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2020 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 522/1745/14-ц із Приморського районного суду м. Одеси.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року касаційне провадження у цій справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року касаційне провадження у цій справ поновлено.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що на час пред`явлення позову та відкриття провадження у справі спірні об`єкти нерухомості були зареєстровані за відповідачем.

У зв`язку з цим, закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, на думку товариства, є таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Вказувало, що позивач просив суд у рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах, виселити зі спірної квартири іпотекодавця та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою.

Обставин відсутності заборгованості або добровільного виселення з іпотечного майна, судом встановлено не було.

Тому вважало висновок суду першої інстанції про те, що в цій справі відсутній спір, передчасним.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ПАТ «Дельта Банк» просило суд звернути стягнення в рахунок погашення суми кредитної заборгованості у розмірі 174 432,97 швейцарських франківза кредитним договором від 15 грудня 2006 року на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Згідно з інформаційними довідками із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 листопада 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , та нежитлове приміщення - горище, що знаходиться за тією ж адресою, 13 листопада 2019 року було зареєстровано за іпотекодержателем - ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду

за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів

з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Конкретизуючи цей висновок Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Ураховуючи викладене, суди, встановивши, що позивачем пред`явлено вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, дійшли правильного висновку про закриття провадження у справі, оскільки позивач у досудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки, переоформивши за собою право власності на нього у встановленому законом порядку.

За таких обставин, доводи касаційно скарги про те, що предметом спору є погашення заборгованості висновки судів не спростовують.

Посилання касаційної скарги на те, що товариством пред`явлено вимоги про виселення відповідача з іпотечної квартири безпідставні, оскільки заявою від 12 листопада 2014 року позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно з якою вимоги про виселення було виключено (а.с. 126-127, т. 1).

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович