Справа № 740/2826/20
Провадження № 2/740/113/21
У Х В А Л А

іменем України

21 січня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завданої матеріальної шкоди (заборгованості),

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року позивачка фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на її користь 70 000,00 грн завданої матеріальної шкоди та 840,80 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 вересня 2020 року.

21 січня 2021 року позивачка та її представник - адвокат Приходько Я.М. в підготовче судове засідання в черговий раз не з*явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Стаття 44 ЦПК України передбачає неприпустимість зловживання процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії учасників по справі, що суперечать завданню цивільного судочинства і застосувати до них заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України.

Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена постанова № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», якою постановлено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку; строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

При цьому, суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цій цивільній справі та підготовче судове засідання призначено на 23 вересня 2020 року, про що належним чином було повідомлено позивача та її представника адвоката Приходька Я.М.

23 вересня 2020 року у підготовче судове засідання позивачка не з*явилася, а від її представника адвоката Приходька Я.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи через неможливість прибути до м.Ніжина з м.Києва, у зв`язку з чим було відкладено судове засідання на 02.12.2020.

В підготовче судове засідання 02 грудня 2020 року позивачка не з*явилася. Представник позивачки адвокат Приходько Я.М. надіслав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 21 січня 2021 року.

21.01.2021 у підготовче судове засідання позивачка та її представнк не з*явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд враховує те, що неодноразові неприбуття у судові засідання позивачки (її представника), вказує на зловживання процесуальними правами та невиправдане затягування розгляду справи. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивачів є виконання процесуальної дії у встановлені законом або судом строки, в тому числі і забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Суд вважає неможливим слухання справи за відсутності позивачки, яка ухиляється від участі в судовому розгляді справи, не з"являється в судові засідання без надання доказів про поважність причин неявки та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, тому чергову неявку суд визнає зловживанням процесуальними правами, що є підставою для залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивачка та її представникне з`являються в підготовчі судові засідання, не повідомляють суд про причини неявки, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.2, 3, 10, 43, 44, 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завданої матеріальної шкоди (заборгованості) залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова