Ухвала

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 302/1249/19

провадження № 61-7ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2020 року у складі судді Кривка В. П. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Мацунича М. В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» (далі - ПрАТ «Закарпаттяобленерго», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що на ОСОБА_3 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 товариством було відкрито особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Синевирської сільської ради від 14 червня 2019року № 217З у цьому житловому будинку проживають та користуються електроенергією відповідачі ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1

23 квітня 2019 року представниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на підставі підпункту 3 пункту 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) проведено обстеження електроустановки споживача у АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) та АДРЕСА_2 (особовий рахунок НОМЕР_4 ) під час якого виявлено самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до власної електромережі поза засобами обліку електричної енергії (змонтоване відгалуження від ввідного проводу живлення), яка не обліковувалась і не оплачувалась. Цього ж дня щодо виявлених порушень складені акти № 123097 та № 123102, під час складання яких ОСОБА_1 була присутня, їх підписала та зауважень до них не мала.

На підставі зазначених актів комісією Міжгірського РЕМ ПрАТ «Закарпатттяобленерго» проведено визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та встановлено, що згідно з актом № 123097 (14 457 кВт/год) вартість необлікованої електричної енергії становить 29 263,72 грн та актом

№ 123102 (14 457 кВт/год) становить 29 263,72 грн. У зв`язку з неявкою відповідачів на засідання комісії, 08 травня 2019 року товариство направило їм поштовою кореспонденцією копії протоколів засідання комісії по розгляду зазначених актів про порушення з розрахунками про оплату в розмірі

29 263,72 грн і 29 263,72 грн відповідно.

Не погоджуючись із рішеннями комісії Міжгірського РЕМ, ОСОБА_1 надіслала до обласної комісії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заяву про їх перегляд. 11 червня 2019 року обласна комісія товариства з розгляду актів про порушення в присутності ОСОБА_2 , за взаємною згодою сторін, та беручи до уваги скрутне матеріальне становище споживача, змінила період нарахування та здійснила перерахунок вартості необлікованої електричної енергії, а саме: відповідно до протоколу № 46-06/23019 по акту від 23 квітня 2019 року № 123097 вартість необлікованої електричної енергії складає 17 555,07 грн, а відповідно до протоколу № 45-06/23019 по акту про порушення від 23 квітня 2019 року

№ 123102 - 17555,07 грн. Відповідачі оплату в порядку та строки, вказані в розрахункових документах, у добровільному порядку не здійснили.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартість необлікованої електричної енергії по акту порушення

від 23 квітня 2019 року № 123097 у розмірі 17 555,07 грн та зі ОСОБА_1 по акту порушення від 23 квітня 2019 року № 123102 у розмірі 17 555,07 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 лютого

2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду

від 30 листопада 2020 року, позов ПрАТ «Закарпаттяобленерго» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» вартість необлікованої електричної енергії по акту порушення від 23 квітня 2019 року № 123097 у розмірі 17 555,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» вартість необлікованої електричної енергії по акту порушення від 23 квітня 2019 року

№ 123102 у розмірі 17 555,07 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій вона просила скасувати рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову товариства, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для заявника.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 35 110,14грн, яка станом на 01 січня

2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для заявника

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів наявності виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області

від 27 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду

від 30 листопада 2020 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак