Справа № 222/1267/21
Провадження № 2/222/358/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18.01.2012 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2011 року. На даний час змінилося його фінансове становище, оскільки 28.07.2021 року він отримав судовий наказ виданий Володарським районним судом Донецької області, яким з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При винесенні судового наказу від 28.07.2021 року не було враховано рішення Володарського районного суду Донецької області від 18.01.2012 року, через що розмір аліментів, який на теперішній час з нього стягується, дорівнює 50% його заробітку, у зв`язку з чим він знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. При цьому, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що 50% від усіх доходів дозволяється стягувати тільки в разі заборгованості по аліментах в рамках примусового виконання судового рішення. Таким чином, на теперішній час з нього утримується аліментів 1/2 частина усіх доходів, в той час як СК України визначено, що розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частину доходів. В зв`язку з чим просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів доходів, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину до досягнення дитиною повноліття, а також зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів доходів, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину до досягнення дитиною повноліття.

Володарським районним судом Донецької області, в порядку ст. 187 ЦПК України, зроблено запит з метою встановлення місця реєстрації відповідачів на території Нікольської селищної ради Донецької області, та отримано відповідь, що відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади відсутні.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 22.10.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам, зокрема відповідачці ОСОБА_2 на останню відому адресу місця її реєстрації.

Також відповідачам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, надав суду письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, а також просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, а також просила справу розглянути без її участі.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, її місцезнаходження та місце роботи не відомо, тому вона повідомлена про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви позивача та відповідачки ОСОБА_3 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 21.09.2021 року, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володарського районного суду Донецької області по справі № 2-590/2011 р. від 11.10.2011 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано.

Також, рішенням Володарського районного суду Донецької області по справі № 507/65/2012 р. від 18.01.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2011 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 09.03.2019 року позивач ОСОБА_1 09.03.2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та після державної реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », про що зроблено відповідний актовий запис № 8.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого 21.05.2016 року, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно судового наказу Володарського районного суду Донецької області по справі № 222/894/21 від 28.07.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному, за рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх

розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків бо інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачкою ОСОБА_3 та відсутність заперечень на позов з боку відповідачки ОСОБА_2 , суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей, з 1/4 частини доходу на 1/6 частину доходу на кожну дитину щомісячно, що загалом складатиме 1/3 частину доходу позивача, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Щодо розподілу наявних судових витрат по справі у виді судового збору, що сплатив позивач при подачі позову слід зазначити наступне.

Так, відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, відповідно положень ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено суму судового збору за вимогу про зменшення розміру аліментів заявлену до відповідачки ОСОБА_3 в сумі 908,00 грн., а відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала, в зв`язку з чим дана позовна вимога була задоволена, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при

подані позову судового збору в сумі 454,00 грн., а решту суми судового збору в розмірі 454,00 грн. слід стягнути з відповідачки на його користь.

Також, враховуючи, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів заявлені до відповідачки ОСОБА_2 задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 12, 13, 19, 76-82, 128, 141, 142, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354, 355, пп.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 141, 180-183, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Зменшити розмір аліментів стягнутих на підставі рішення Володарського районного суду Донецької області № 507/65/2012 р. від 18.01.2012 року з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , уродженця с. Бойове Володарського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН, серія, та № паспорта невідомі, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за рішенням Володарського районного суду Донецької області по справі № 507/65/2012 р. від 18.01.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2011 року - припинити з дня набрання рішенням законної сили та повернути виконавчий лист після повного погашення по ньому заборгованості.

Зменшити розмір аліментів стягнутих на підставі судового наказу Володарського районного суду Донецької області № 222/894/21 від 28.07.2021 року з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , уродженця с. Бойове Володарського району Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за судовим наказом Володарського районного суду Донецької області по справі № 222/894/21 від 28.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття - припинити з дня набрання рішенням законної сили та повернути судовий наказ після повного погашення по ньому заборгованості.

Стягнути зОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми 908 (дев`ятсот вісім) гривень, що дорівнює 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні з р/р UA131 9120 6000 0056 78, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Отримувач: Донецьке ГУК/Нікольська СТГ/22030101, Код отримувача: 37967785, Призначення платежу: *;101; НОМЕР_3 ; ОСОБА_1 Судовий збір (Державна судова адміністрація Україна, 050), сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції № 0.0..1 від 01.10.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН, серія, та № паспорта невідомі, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець