ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1157/21 Справа № 212/3262/20 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Барильської А.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини була залишена без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десять днів з моменту отримання копії ухвали суду, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: за подачу апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали суду від 03.11.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана апелянту 03.11.2020 року за вказаними ним адресами, визначеними для листування в апеляційній скарзі за вих. № 97971/22-ц/803/9527/20/212/3262/20/01.

З наявних в матеріалах справи зворотних поштових повідомлень убачається, що копія ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги надсилалась апелянту за адресами, зазначеними ним в апеляційній скарзі (50000, м. Кривий Ріг, вул. Джамбули 12/7 та АДРЕСА_1 ), проте вказані відправлення повернулись без вручення адресату у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.83-84,86-87).

26 листопада 2020 року апелянту вдруге, за вказаними ним в апеляційній скарзі адресами, було направлено копію ухвали суду від 03.11.2020 року за вих. № 104921/22-ц/803/9527/20/212/3262/20/01.

З наявних в матеріалах справи повторних зворотних поштових повідомлень убачається, що копія ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги надсилалась апелянту за адресами, зазначеними ним в апеляційній скарзі, проте повернулись без вручення адресату у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.89-90).

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду 16 жовтня 2020 року із апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2020 року, протягом тривалого часу не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

Судом апеляційної інстанції були вжиті всі можливі заходи для скерування апелянту ухвали про залишення без руху апеляційної скарги, зокрема шляхом неодноразового направлення копії ухвали за адресами, зазначеними нею в апеляційній скарзі.

Як роз`яснено у пунктах 2,3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення", строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість цих строків, суду необхідно враховувати принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, у визначений термін, недоліки апеляційної скарги не усунуто, ОСОБА_1 до апеляційного суду зі зверненнями щодо розгляду його апеляційної скарги не звертався, рухом справи не цікавився, що свідчить про зловживання ним своїми правами та втрату інтересу до своєї апеляційної скарги, що в свою чергу тягне порушення принципу розумності строків, дотримання якого є однією з найважливіших критерій справедливого судочинства.

Враховуючи викладене та зважаючи на невиконання особою, яка бере участь у справі свого процесуального обов`язку, що впливає на розгляд справи протягом розумного строку, враховуючи що справа надійшла до суду апеляційної інстанції 03 листопада 2020 року, станом на 19 січня 2021 року недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини вважати неподаною та повернути її апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П.Барильська.