ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6836/21 Справа № 175/4666/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Соломці М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння, земельної ділянки та транспортних засобів в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно. До складу спадкового майна входять: земельна ділянка загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер :02:001:0203, домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки «KIA», модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; туристичне судно «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 рік.

Будучи спадкоємцем першої черги, 04 квітня 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. На підставі поданої нею заяви заведено спадкову справу за №138/2017. Також з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , звернулася відповідач.

Постановою державного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. від 21 жовтня 2017 року їй було відмовлено у видачи свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, земельну ділянку, автомобіль та судно.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

-2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та складається з будинку літ.А, загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., що складається з коридору загальною площею 7,8 кв.м., вітальні загальною площею 25 кв.м., кухні 15,2 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати загальною площею 6,2 кв.м., кімнати загальною площею 11,3 кв.м., кімнати загальною площею 18,2 кв.м., тераси літ.а загальною площею 5,5 кв.м., ганку загальною площею 3 кв.м., огорожі №1, хвіртки №2, ворот №3, огорожею №4 та замощення №5;

-2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0592 га. з кадастровим номером :02:001:0203, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- 1/3 частину легкового автомобіля марки «КІА» модель ««SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- 1/3 частину туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 рік.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з будинок літ.А, загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., що складається з: коридору загальною площею 7,8 кв.м., вітальня загальною площею 25 кв.м., кухня 15,2 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м., ванна загальною площею 6,2 кв.м., кімната загальною площею 11,3 кв.м., кімната загальною площею 18,2 кв.м., тераса літ.а загальною площею 5,5 кв.м., ганок загальною площею 3 кв.м., огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4, замощення №5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0592 га, кадастровий номер :02:001:0203, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частини легкового автомобіля марки «KIA», модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частини туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 рік.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач прийняла спадщину після свого батька відповідно до статті 1269 ЦК України і є спадкоємицею першої черги, спадщина не перейшла до держави, не була визнана відумерлою, так само право власності спадкодавця не було припинено відповідно до положень статті 346 ЦК України, проте при зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, земельну ділянку, автомоібль та судно.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду змінити в частині визначення розміру частки ОСОБА_2 у праві власності на легковий автомобіль марки «КІА» модель ««SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та туристичне судно з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, 2010 року виготовлення, в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину легкового автомобіля марки «KIA», модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 1/6 частину туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 рік, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було залишено поза увагою той факт, що право власності на 1/2 частини спадкового майна вже визнано рішенням суду касаційної інстанції, отже у спірному рішенні, суд першої інстанції мав визнавати право власності позивача на 1/3 частину від решти майна, тобто від 1/2 частини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 . Судом першої інстанції неправильно застосовано положення статті 74 та статей глави 8 СК України.

Від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Лабовкіна О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування немає. Вважав, висновки суду такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є його донька, позивач у справі ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_1 , та друга донька ОСОБА_3 , яка відмовилася від належної їй частки спадщини за законом після смерті батька на користь сестри ОСОБА_2 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшли:

- земельна ділянка, загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер :02:001:0203, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23);

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20);

- легковий автомобіль марки «KIA», модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.26);

- туристичне судно з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 рік (а.с.25).

Будучи спадкоємцями першої черги за законом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до державного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтв, внаслідок чого була відкрита спадкова справа №138/2017.

Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , було відмовлено, оскільки спадкоємицею не надано для оформлення спадщини документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, земельну ділянку, автомобіль та судно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 жовтня 2017 року (а.с.18).

Позивач не має можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, вимушена звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, між сторонами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір з приводу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 фактично проживали разом, вели спільне господарство починаючи з 01 грудня 2006 року. За цей час вони збудували будинок, придбали земельну ділянку, легковий автомбіль та судно, у звязку з чим вона у листопаді 2017 року зверталася до суду за захистом своїх майнових прав, а саме з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 та визнання спільною сумісною власністю земельної ділянки та домоволодіння, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , легкового автомобіля марки «KIA», модель «SPORTAGE» 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , та туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» № НОМЕР_2 , дата виготовлення 2010 рік.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 березня 2020 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 22 липня 2007 року по 08 січня 2013 року; визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 легковий автомобіль марки «КІА» модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та туристичне судно з ПВХ тканини «Bark-280» № НОМЕР_2 , дата виготовлення 2010 рік; визнано за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину легкового автомобіля марки «КІА» модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1/2 частину туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» №6050, дата виготовлення 2010 рік (а.с. 116-121, а.с.128-131).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_2 будучи спадкоємцем першої черги за законом має право на 2/3 частини спадкового майна (з урахуванням відмови ОСОБА_3 від своєї частки на користь позивача) після смерті батька ОСОБА_4 , а саме на: 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер:02:001:0203, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також має право на 1/3 частину легкового автомобіля марки «КІА» модель «SPORTAGE» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та 1/3 частину туристичного судна з ПВХ тканини «Bark-280» № 6050, дата виготовлення 2010 року. Тому наявні підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на рухоме та нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку,

Враховуючи конкретні обставини по справі та аналізуючи норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки позивач є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, отже у неї виникло право на визнання за нею права власності на спадкове майно.

З такими висновками погоджується й колегія суддів, оскільки вони є обґрунтованими, зроблені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення залишено поза увагою той факт, що право власності на 1/2 частини спадкового майна вже визнано рішенням суду касаційної інстанції, отже у спірному рішенні, суд першої інстанції мав визнавати право власності позивача на 1/3 частину від решти майна, тобто від 1/2, що залишилась після смерті ОСОБА_4 висновків суду не спростовують, оскільки судом було перевірено правовий режим спадкового майна, отже вказані обставини справи були предметом судового розгляду у суді першої інстанції, отримали відповідну правову оцінку та повторного правового аналізу не потребують.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 74 та положення статей глави 8 СК України, не заслуговують на увагу суду, оскільки зводяться до особистого тлумачення відповідачем норм чинного законодавства через призму власних інтересів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, право на оцінку яких має лише суд відповідно до вимог статті 89 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова