ЄУН №389/2518/20
Провадження №8/389/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.

заявника (боржника) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу, виданого 01.10.2020 у справі №389/2518/20, за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

26.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 щомісячно до повноліття дитини, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він з ОСОБА_2 з 2017 року і по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , проживають разом однією сім`єю, він бере активну участь у щоденному утриманні та вихованні дитини, його розвитку та медичному забезпеченні. При цьому, ОСОБА_2 при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини не надала суду жодних доказів того, що вони проживають окремо та того, що дитина проживає лише з нею, тобто вона не підтвердила своє право вимоги на стягнення аліментів. Крім того вказує, що має на утриманні ще одного сина ОСОБА_4 від першого шлюбу, на якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), а відтак після видачі даного оскаржуваного судового наказу з нього будуть стягуватися аліменти на двох дітей вже у розмірі 1/2 частини, а не 1/3, що порушує його права та норми п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. Також зазначає, що в оскаржуваному ним судовому наказі допущено описку, а саме невірно вказано прізвище сина, замість правильного ОСОБА_5 , зазначено ОСОБА_6 . За викладених обставин, просив скасувати судовий наказ та закрити провадження у справі.

Заявник (боржник) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Стягувач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої заявлені нею у заяві про видачу судового наказу вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

15.09.2020 ОСОБА_2 звернулася до Знам`янського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_2 зазначала, що з червня 2020 року шлюбні відносини між нею та ОСОБА_1 фактично припинені, останній проживає окремо від неї та їх спільної дитини, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою.

За результатами розгляду даної заяви, з урахування норм Сімейного кодексу України, 01.10.2020 Знам`янським міськрайонним судом видано судовий наказ ЄУН №389/2518/20 (№2-н/389/263/20) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття сина ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпочавши стягнення з 15.09.2020.

Також боржнику роз`яснено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно з ч.1 ст.172 ЦПК України зазначений судовий наказ набрав законної сили у день його видачі.

26.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами даного судового наказу.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України, викладених у постанові Пленуму від 30.03.2012 №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вбачається, що передбачений ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у п.п.1, 2 ч.2 ст.423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява №69529/01, пп.27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v.Moldova №2), заява №19960/04, п.46, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Однією з нововиявлених обставин ОСОБА_1 вважає те, що ОСОБА_2 при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів не надала суду доказів того, що вона проживає окремо від нього та того, що дитина проживає разом з нею, а відтак не мала права на звернення до суду з такою заявою, оскільки на час винесення судового наказу вони з дружиною перебували у зареєстрованому шлюбі, разом з нею та сином спільно проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та він добровільно надавав допомогу на утримання дитини за власний рахунок.

Частиною 2 статті 160 ЦПК України передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Проте, на обґрунтування вказаних ним обставин, заявник не зазначив та не надав жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність права вимоги у матері дитини на подання заяви про видачу судового наказу та спростовували б її доводи.

Заявником також не надано суду жодних доказів на підтвердження його доводів щодо спільного проживання з сім`єю та здійснення витрат на утримання дитини на час видачі судового наказу. Тобто заявлені ним нововиявлені обставини не підтверджені фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростували б факти, покладені в основу судового рішення.

При цьому, заявник як у своїй заяві, так і в судовому засіданні неодноразово зазначає, що дитина на час видачі судового наказу проживала спільно з ним та його дружиною і це дає підстави суду стверджувати, що такі обставини не могли б потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, а мати дитини на законних підставах звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Разом з цим, процесуальний порядок розгляду заяви про видачу судового наказу має спрощений спосіб прийняття судом рішення, а сам судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України. Тобто, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст.161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що зазначені заявником обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки не були предметом розгляду в суді та не підлягають дослідженню під час вирішення питання про стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а отже, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Крім того, ч.1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку, обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає ще з народження і триває до досягнення ними повноліття, а тому суд вважає, що факт спільного проживання сторін на момент подання заяви про видачу судового наказу не є нововиявленою обставиною, яка стала відомою після винесення даного судового наказу.

Надання заявником добровільної матеріальної допомоги дитині, про що зазначає заявник, суд розцінює як добровільне виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, піклування про здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Доводи, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти матір права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду.

При вирішенні питання щодо перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, суд також враховує, що в своїй судовій практиці Верховний Суд вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок (рішення ВС від 18.12.2018 у справі №264/1739/18, рішення ВС від 19.11.2018 у справі №359/3012/18). В цьому випадку платник аліментів повинен ставити питання зменшення розміру (припинення стягнення) аліментів та в деяких випадках - про стягнення безпідставно стягнених коштів.

Також істотною обставиною для скасування судового наказу заявник вважає, що він був виданий з порушенням п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, оскільки має на утриманні ще одного сина ОСОБА_4 від першого шлюбу, на якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), а відтак після видачі даного оскаржуваного судового наказу з нього будуть стягуватися аліменти на двох дітей вже у розмірі 1/2 частини, а не 1/3.

Разом з цим, відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки ОСОБА_2 під час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу було заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті, із встановленням чи оспорюванням батьківства ця вимога не пов`язана, тому виданий 01.10.2020 судовий наказ повністю відповідає положенням п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

У даному випадку суд вважає за доцільне звернути увагу ОСОБА_1 на ч.7 ст.170 ЦПК України, яка передбачає, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України боржник має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Крім того, як на нововиявлену обставину заявник вказує, що в оскаржуваному ним судовому наказі допущено описку, а саме невірно вказано прізвище сина, замість правильного ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_6 .

Як встановлено судом, у виданому судовому наказі дійсно допущено описку у написанні прізвища дитини, на яку стягуються аліменти, тому суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що дане питання підлягає окремому вирішенню та роз`яснює, що боржник має право на звернення до суду з окремою заявою про внесення виправлень до судового наказу в порядку ст.ст.173, 432 ЦПК України.

З огляду на викладене та враховуючи вищевказані положення законодавства, вислухавши заявника, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.423 ЦПК України, не підтверджують та не спростовують факти, покладені в основу судового наказу, не звільняють його від обов`язку як батька утримувати дитину, розмір аліментів, присуджений до стягнення, визначений та відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити, а вищевказаний судовий наказ залишити в силі.

Керуючись ст.ст.180-183 СК України, ст.ст.160, 161, 170, 423-426, 429 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 01.10.2020 у справі №389/2518/20, відмовити.

Судовий наказ №389/2518/20 (провадження №2-н/389/263/20), виданий 01.10.2020 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття сина ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпочавши стягнення з 15.09.2020, а також про стягнення судового збору на користь держави у розмірі 210 грн. 20 коп., залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник (боржник): ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягувач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 19 січня 2021 року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко