Справа № 361/8283/19
Провадження № 2/361/352/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Оряп В.К., Латчук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ПАТ "СК "Країна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 45194 грн. 55 коп., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп., а також стягнути солідарно із відповідачів судові витрати: судовий збір в розмірі -1550 грн. 00 коп.; правничу допомогу в розмірі -15 000 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовував тим, що 06 червня 2019 року близько 08 год. 20 хв. по вул.Київській, 314 в м. Бровари Київської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ?Opel Astra?, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ?Lexus? NX200T д.н.з НОМЕР_2 , яким керував позивач, у зв`язку з чим автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/4432/19 від 25.06.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру заподіяних збитків позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності та отримав висновок експерта №229 від 02.07.2019 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ?Lexus?, в результаті його пошкодження при ДТП складає 72602 грн. 87 коп., а вартість послуг за проведення автотоварознавчої експертизи становить 3500 грн. 00 коп.

У зв`язку з тим, що автомобіль ?Opel Astra?, яким керував ОСОБА_2 та належить ОСОБА_3 був застрахований в ПАТ ?Страхова компанія ?Країна?, позивач звернувся до даної страхової компанії та в подальшому було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30908 грн. 32 коп., тому просив стягнути з відповідача: 72602,87 грн. (матеріальний збиток, відповідно до висновку експерта) + 3500 грн. (вартість послуг за проведення судової автотоварознавчої експертизи) - 30908,32 грн. (виплата страхового платежу ПАТ ?СК ?Країна?) = 45194,55 грн.

Окрім того позивач просить звернути увагу суду на те, що протиправні дії відповідача призвели до того, що сім`я була позбавлена єдиного транспортного засобу та призвели до моральних страждань як позивача так і членів його сім`ї, а саме: через отриманий стрес позивача ушкодження здоров`я дружиною позивача; через вимушене позбавлення єдиного сімейного авто та ускладненням нормальної життєдіяльності сім`ї; через складене фінансове становище, яке погіршилось внаслідок необхідності відремонтувати пошкоджений автомобіль, а отже всі ці обставини зумовлюють отриману моральну шкоду як позивачем так і його родиною.

Так, внаслідок ДТП, позивач та його сім`я тривалий час знаходилась без автомобіля. Враховуючи те, що робота останнього пов`язана з постійним пересуванням та відрядженням, це стало підставою для порушення нормального режиму роботи. Як наслідок розпочалися постійні стреси та переживання, що вплинуло на психологічний стан самого позивача та його родини. Саме тому, позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., що є співмірна з його душевними стражданнями та переживаннями.

06 грудня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13 лютого 2020 року.

08 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив у якому відповідач просить відмовити позивачу у позовних вимогах до нього в повному обсязі та залучити в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ ?Страхова компанія ?Країна?.

У відзиві зазначено, що відповідач заперечує щодо солідарного стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки вина ОСОБА_2 в заподіянні матеріальної шкоди позивачу підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2019 року. Посилається на те, що він не є суб`єктом відповідальності за шкоду завдану внаслідок ДТП, а тому вважає позовні вимоги до нього не підлягають задоволенню та є безпідставними.

Обов`язок проводити оцінку при визначенні розміру завданого збитку покладено саме на страховика, і враховуючи факт звернення позивача до страховика, саме страховик був зобов`язаний проводити оцінку розміру завданого збитку, відповідно такі витрати відносяться до прямих господарських витрат останнього за виконанням ним обов`язків передбачених Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?. Розмір завданого збитку при настанні страхового випадку повинен визначатися виключно звітом (актом) про оцінку майна. Виплата на підставі рахунку з СТО може бути проведена лище за взаємним погодженням між страховиком та потерпілим.

Щодо моральної шкоди, то вважає, що вона значно завищена. Враховуючи відсутність його вини в даному ДТП, а також те, що він не є суб`єктом відповідальності за шкоду завдану внаслідок ДТП, вважає, що моральна шкода має бути сплачена ОСОБА_2 , однак в меншому розмірі, ніж заявлено, оскільки позивач не здійснив дії по досудовому врегулюванні спору, не телефонував відповідачам, іншим чином не повідомляв про недостатність сплачених коштів страховиком, що свідчить про відсутність порушення нормального режиму роботи. Також позивачем не додано документів, що підтверджують працевлаштованість позивача, його посаду, доказів того, що робота останнього пов`язана з постійним пересуванням та відрядженням. Характер пошкоджень транспортного засобу позивача свідчить про можливість безпечної експлуатації транспортного засобу, відповідно позивач не був позбавлений можливості на ньому пересуватися та не надав доказів, що вказаний автомобіль не експлуатувався.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, просив суд врахувати перелік наданих адвокатом послуг та обсяг робіт, складність справи, ціну позову та значення справи для сторін, та керуючись ст. 137 ЦПК України просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

13 лютого 2020 року в судовому засіданні протокольною ухвалою до справи було залучено третю особу ПАТ ?Страхова компанія ?Країна?.

27 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому визнав, що саме він є суб`єктом відповідальності. Він не перебуває з ОСОБА_3 у трудових відносинах. На його прохання відповідач ОСОБА_3 дав йому свій автомобіль з метою доставлення ліків для його дитини, він знаходився в емоційно-збудженому стані, переживав за дитину і допустив порушення ПДР, про що шкодує, однак не розуміє, чому за те, що людина зробила для нього добро має бути покарана фінансово, це суперечить принципам розумності та справедливості, а також закону. З приводу цього він повністю підтримує позицію ОСОБА_3 у його відзиві та визнає, що саме він має нести відповідальність, оскільки керував транспортним засобом, але фінансової можливості відшкодувати шкоду немає.

З приводу вимоги щодо стягнення 3500 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, відповідач посилається на те, що обов`язок саме страховика виконувати експертизу, тобто позивач міг отримати експертизу безоплатно від страхової компанії, однак цього не зробив. Так дійсно процесувальним законодавством передбачено право сторін проводити експертизу за власною ініціативою, однак він не визнає позов в цій частині.

З приводу заявленої моральної шкоди, відповідач посилався на те, що позивач не здійснив дії по досудовому врегулюванні спору, не телефонував відповідачам, іншим чином не повідомляв про недостатність сплачених коштів страховиком, що свідчить про відсутність порушення нормального режиму роботи. Також позивачем не додано документів, що підтверджують працевлаштованість позивача, його посаду, доказів того, що робота останнього пов`язана з постійним пересуванням та відрядженням. Характер пошкоджень транспортного засобу позивача свідчить про можливість безпечної експлуатації транспортного засобу, відповідно позивач не був позбавлений можливості на ньому пересуватися та не надав доказів, що вказаний автомобіль не експлуатувався.

Просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, враховуючи не значну складність справи, відсутність досудового врегулювання спору, а також значення справи для нього та його родини. Посилався на те, що він одружений, має двох дітей: ОСОБА_4 , який є інвалідом та ОСОБА_5 , які народились ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина не працює. Всі кошти, які заробляє відповідач вони витрачають на лікування сина.

З огляду на вищевикладене просив суд в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити. Позовні вимоги задовольнити частково в наступних розмірах: 41694,55 грн. завданої матеріальної шкоди, 3500,00 грн. моральної шкоди та на розсуд суду зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

07 липня 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , в яких останній звертає увагу суду на судову практику Верховного суду, а саме: за загальним правилом відповідальність за завдану шкоду несе не власник автомобіля, а особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Власник може нести відповідальність лише у випадку неправомірного заволодіння транспортним засобом водієм, який завдав шкоду. Правовою підставою управління авто є наявність посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Для покладення відповідальності за завдану шкоду на власника автомобіля позивач повинен довести факт того, що автомобіль перебував у водія без відповідної правової підстави. За відсутності підтвердження такого факту суди повинні відмовляти в задоволенні позовних вимог до власника авто.

В судовому засіданні представник позивача підтримав повністю позовні вимоги, пояснення надав аналогічні його змісту, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснення надав аналогічні, викладеним у його відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві.

Представник третьої особиприватного акціонерного товариства "Страхова компанія ?Країна", будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухавши сторони, та їх представників, вивчивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року близько 08 год. 20 хв. по вул.Київській, буд. 314 в м. Бровари Київської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ?Opel Astra?, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_3 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ?Lexus? NX200T д.н.з НОМЕР_2 , яким керував позивач, у зв`язку з чим автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/4432/19 від 25.06.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності (а.с.8).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру заподіяних збитків ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності та отримав висновок експерта №229 від 02.07.2019 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ?Lexus?, в результаті його пошкодження при ДТП складає 72602 грн. 87 коп., а вартість послуг за проведення автотоварознавчої експертизи становить 3500 грн. 00 коп. (а.с. 13-26).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ ?Страхова компанія ?Країна? , про що свідчить поліс № АМ /6537026. Розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну складає 100000 грн. 00 коп., розмір франшизи - дві тисячі. (а.с. 9).

Згідно листа №8712 від 18.07.2019 року ПАТ ?Страхова компанія ?Країна? повідомила про те, що за результатами розгляду страхової справи ними прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 30908,32 грн., що й було зроблено, а саме 17.07.2019 року перераховано на картковий рахунок позивача ОСОБА_1 в ПАТ КБ ?ПриватБанк?.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність відповідача, відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за полісом №АМ/6537026 виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 30908 грн. 32 коп.

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страховим актом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься в ст. 27 Закону України "Про страхування" .

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи вищевикладені норми, позивач отримав право вимоги на відшкодування, отримавши суму страхового відшкодування у розмірі 30908 грн. 32 коп., виплачену Акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна". Таким чином, сума, яку має сплатити відповідач на користь позивача становить: 72602,87 грн. (матеріальний збиток, відповідно до висновку експерта) + 3500 грн. (вартість послуг за проведення судової автотоварознавчої експертизи) - 30908,32 грн. (виплата страхового платежу ПАТ ?СК ?Країна?) = 45194,55 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

В змісті позовної заяви позивач вказував на те, що протиправні дії відповідача призвели до того, що сім`я була позбавлена єдиного транспортного засобу та призвели до моральних страждань як позивача так і членів його сім`ї, а саме: через отриманий стрес позивача ушкодження здоров`я дружиною позивача; через вимушене позбавлення єдиного сімейного авто та ускладненням нормальної життєдіяльності сім`ї; через складене фінансове становище, яке погіршилось внаслідок необхідності відремонтувати пошкоджений автомобіль, а отже всі ці обставини зумовлюють отриману моральну шкоду як позивачем так і його родиною.

Так, внаслідок ДТП, позивач та його сім`я тривалий час знаходилась без автомобіля. Враховуючи те, що робота останнього пов`язана з постійним пересуванням та відрядженням, це стало підставою для порушення нормального режиму роботи. Як наслідок розпочалися постійні стреси та переживання, що вплинуло на психологічний стан самого позивача та його родини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Відповідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно акту про приймання-передачі наданих послуг від 15 листопада 2019 року, адвокатом було витрачено 15 години 00 хв., що в грошовому еквіваленті складає: 15000 гривень 00 копійок виходячи з розрахунку: 1 година = 15,38 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата на день надання правової допомоги становить 6500 гривні 00 коп., 15,38 відсотків = 1000 грн. 00 коп.).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 08/07 від 08.07.2019 року ОСОБА_1 за договором про надання правничої допомоги № 16 від 13 грудня 2018 року сплачено 15000 грн. 00 коп.

Суд при визначенні стягнення витрат на правову допомогу враховує складність вказаної справи, час перебування у судових засіданнях,дійшов висновку про часткове задоволення вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка сталася 06 червня 2019 року, тому відповідно ст. ст.137, 141 ЦПК України стягує із відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. 00 коп.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому стягненню підлягає сума судового збору 1122 грн. 05 коп.

Керуючись ст. ст. 76-83, 141, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 45194 грн. 55 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 1122 грн. 05 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.