ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, було передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 12 листопада 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Наумова О.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду від 12 листопада 2020 року залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним (а.с.1-6).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва (а.с.84, 85).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилався на те, що цивільна справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а саме Голосіївського районного суду міста Києва - за місцезнаходженням відповідача.

З таким висновком суду погодитися не можливо, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання недійсним заповіту, складеному ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Позов поданий з приводу нерухомого майна, а саме оскаржується заповіт щодо квартири АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Шевченківського (Бабушкінського) району м.Дніпро.

В ст.30 ЦПК України визначено категорії справ, за якими застосовується виключна підсудність.

Так, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не перевірив належним чином доводи позивача, не врахував положення ст.30 ЦПК України, та дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М., Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді