ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/7811/21
Провадження № 22-ц/4820/1676/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М. секретар судового засідання Чебан О.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/7811/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року, у складі судді Продана Б.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину за минулий період,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом та просила стягнути із ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий період, починаючи з 01.10.2020 по 28.02.2021 у розмірі 12300,12 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.09.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2017 року. Відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з матір`ю. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально допомагав в незначних розмірах, чого не вистачало для належного та достатнього матеріального утримання малолітнього сина.

04.03.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі № 686/5216/21 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно. На даний час вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому. Позивачці стало відомо, що відповідача 29.09.2020 було прийнято на посаду майстра виробничого навчання Хмельницьких територіальних курсів цивільного захисту та безпеки життєдіяльності (ІІІ категорії). Відповідно до довідки з місця роботи заробітна плата ОСОБА_4 на займаній посаді складає 49200,48 грн. Також, відповідачем було при звільненні зі служби цивільного захисту отримано одноразову грошову допомогу у сумі 96498,85 грн, а також одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності від захворювання у сумі 331695 грн. Вказане свідчить про достатній рівень фінансового забезпечення відповідача, проте, це ніяк не сприяло збільшенню матеріальної допомоги на утримання спільного сина.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року позов залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року позивач не зверталася до суду, внаслідок чого не існувало жодного судового рішення, яке б зобов`язувало ОСОБА_4 сплачувати аліменти в примусову порядку, які відраховуються із заробітку (доходу). Також, ОСОБА_3 не надано доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_4 в період з 01.10.2020 року по 28.02.2021 року, а також доказів його ухилення від надання утримання дитині, адже в цей період він добровільно сплачував аліменти для сина, що підтверджується наявними доказами у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та її представник адвокат Ткач Я.С. просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_3 та її представника адвоката Ткач Я.С. мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач відповідно до наказу начальника Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Хмельницької області №72 від 29.09.2020 року працював на посаді майстра виробничого навчання Хмельницьких територіальних курсів цивільного захисту та безпеки життєдіяльності (ІІІ категорії), заробітна плата ОСОБА_4 на займаній посаді склала 49200,48грн. Крім того, відповідач отримав одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності від захворювання у сумі 331695 грн. та одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту у розмірі 96498,85 грн. Попри це, жодних коштів із вказаної суми на оплату розміру аліментів для утримання спільного сина не було отримано, через що син отримував від батька частину забезпечення, яка була значно нижчою від прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини його віку. Також, суд дійшов помилкового висновку про відсутність доказів щодо вжиття заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_4 за минулий період, оскільки позивач неодноразово зверталась до ОСОБА_4 із проханням сплатити кошти в рахунок аліментів, отримані ним від заробітної плати. Однак, всі її прохання були залишені поза увагою відповідачем.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник апелянта ОСОБА_3 адвокат Ткач Я.С. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Дем`янов І.Ю., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні. При цьому вказав, що відсутні докази ухилення ОСОБА_4 від надання утримання дитині, оскільки відповідач добровільно сплачував аліменти для сина.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 01 вересня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2017 року. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач.

Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2021 року у справі №686/5216/21 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.02.2021 року і до досягнення ним повноліття.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 191 СК України (у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду) передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Аналіз змісту наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 22 березня 2021 року у справі №463/2490/17.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів за минулий період, починаючи з 01.10.2020 по 28.02.2021, суд першої інстанції вірно виходив із того, що позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Також, судом першої інстанції правильно взято до уваги те, що відповідач ОСОБА_4 добровільно на підставі заяви сплачував аліменти на утримання сина. В період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року позивач не зверталася до суду, внаслідок чого не існувало жодного судового рішення, яке б зобов`язувало ОСОБА_4 сплачувати аліменти в примусовому порядку, які відраховуються із заробітку (доходу).

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Судові витрати

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2021 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох