Р І Ш Е Н Н Я№ 127/22049/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваль В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони по справі перебувають у родинних відносинах, однак у них існує спір щодо порядку користування спільною квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності, а саме по ј частки кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно рішення виконкому Вінницької міської ради від 26.01.1995 №20. У даній квартирі сторони по справі проживали з 1998 року, а на даний час в ній фактично проживає лише відповідач ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що спірна квартира складається з трьох відокремлених житлових кімнат 1-а кімната (за планом 2) 11,7 кв.м., 2-а кімната (за планом 6) 17,2 кв.м., 3-а кімната (за планом 7) - 9,4 кв.м., та підсобних приміщень: кухня 8,3 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м, коридор 7,4 та 3,7 кв.м., вбудована шафа 1,1 кв.м., балкон 1,1 кв.м.). Загальна площа квартири становить 63,7 кв.м., в тому числі житлова 38,3 кв.м.

Крім того позивач вказує, що між сторонами з 2009 року встановився порядок користування квартирою, відповідно до якого у його користуванні залишалась кімната, що зазначена у технічному паспорті під номером 7, площею 9,4 кв.м., у користуванні ОСОБА_2 залишалася кімната, зазначена у технічному паспорті під номером НОМЕР_1 площею 11,7 кв.м. та балкон площею 1,1 кв.м., у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишалася кімната, зазначена у технічному паспорті під номером НОМЕР_2 , площею 17,2 кв.м. Однак відповідачі незважаючи на встановлений порядок користування квартирою, ігнорують його права в користуванні квартирою, займають його кімнату. Вказує, що фактично частка кожного співвласника квартири складає 9,58 кв.м., а площа кімнати у якій він мешкає 9,4 кв.м.

За вказаних обставин позивач просить суд встановити порядок користування житловим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_2 , а саме: виділити йому у користування ізольовану кімнату площею 9,4 кв.м., яка зазначена під № 7.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Надано строк відповідачам для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачам на подання заперечення. (а.с. 26)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2021 у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 36)

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, не заперечував щодо проведення розгляду справи за відсутності ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували щодо проведення розгляду справи за відсутності ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, відзив на позов не надавав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , виданого 26.01.1995 Виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, 63,7 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , із зазначенням частки кожного у розмірі 1/4. (а.с. 9)

Згідно копії технічного паспорта на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить 63,7 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 38,3 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 11,7 кв.м., зазначена під номером 2, 2-а кімната площею 17,2 кв.м. зазначена під номером 6, 3-а кімната площею 9,4 кв.м. зазначена під номером 7, а також кухні площею 8,3 кв.м., ванної кімнати площею 2, 6 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м, коридору 7,4 кв.м та 3.7 кв.м., вбудованої шафи площею 1,1 кв.м., балконом 1,1 кв.м. (а.с. 42-44)

Відповідно до листа комунального підприємства «Вінницького міського бюро технічної інвентаризації» №5882 від 27.07.2021 встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстрована ј частка квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1995, виданого згідно рішення виконкому Вінницької міської ради №20 від 26.01.1995. Станом на 18.11.2020 загальна площа квартири становить 65,6 кв.м., в тому числі 38,3 кв.м. житлової площі, а також 1,5 кв.м. частина підвалу під сарай. (а.с.12)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном.

Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25.12.1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Враховуючи викладене, зважаючи, що визнання відповідачами позову не суперечить нормам законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню, оскільки відповідають вимогам закону, частці у спільному майні та такий встановлений порядок не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири.

Також суд вважає, що у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 слід залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню (санвузол), вбудовану шафу, балкон.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319, 321, 356, 383, 388 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 82, 141, 206, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою), задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , а саме: виділити у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 9,4 кв.м., яка зазначена під № 7.

У спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню (санвузол), вбудовану шафу, балкон.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати що складаються із судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 19.11.2021.

Суддя: