Справа № 357/7505/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П.,

секретар судового засідання - Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 28 174,01 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

Відповідно до укладеного договору б/н від 25.01.2014 року, Відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердила свою згоду, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через банківській сайт.

Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, що діяв на підставі ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті, згідно з яких обслуговується Відповідач.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта клієнта, та фінансовий телефон клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п.1.1.1.16 договору.

Відповідно до п.1.1.1.25 договору за допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування.

Для погашення кредиту банк надав Відповідачу інструменти передбачені договором, а саме п.2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Пунктами 1.1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

За розрахунком Позивача, станом на 03.03.2016 року, Відповідач має заборгованість в розмірі 28 174 грн. 01 коп., яка складається з наступного:

- 11 577,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 13 528,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 250,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1 317,81 грн. - штраф (процентна складова).

Зазначаючи, що до теперішнього часу Відповідачем борг не погашено, Позивач просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.01.2014 року у загальній сумі 28 174,01 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

26.09.2016 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 174,01 грн. були задоволені (т.1 а.с.52-54).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 було подано 09.06.2020 року заяву про перегляд заочного рішення суду (т.1 а. с. 76-87).

08.10.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заочне рішення від 26.09.2016 року було скасовано, справу призначено до розгляду на 07.12.2020 року (т.1а.с.196-197).

07.12.2020 року письмовою ухвалою суду було задоволено клопотання представника Відповідача та витребувано у Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби інформацію про фактично стягненні кошти з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» в межах виконавчого провадження № 54821934 (т.1 а.с.207).

22.01.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов лист державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби за № 1186 від 14.01.2021 року. На запитувану судом інформацію повідомлено про те, що фактично стягненні кошти з ОСОБА_1 складають 4 447,24 грн. (т.1 а.с.214).

27.01.2021 року письмовою ухвалою суду було задоволено клопотання представника Відповідача та витребувано у Позивача відомості про фактично нараховані і стягнені кошти з рахунків Відповідача та про підстави таких нарахувань і стягнень. Також було витребувано відомості про розмір фактично утриманих, примусово стягнутих та сплачених добровільно коштів за кредитним договором б/н від 25.01.2014 року (т.1 а.с. 251-252).

18.03.2021 року письмовою ухвалою суду було повторно витребувано у Позивача довідку про розмір: 1) фактично утриманих/списаних банком коштів; 2) примусово стягнутих коштів; 3) сплачених добровільно коштів за кредитним договором б/н від 25.01.2014 року з ОСОБА_1 (т.2 а.с. 32-33).

26.03.2021 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшов лист №645485-ВБ від 23.03.2021 року, у якому юрисконсульт Відповідача повідомив суду про неможливість надання запитуваної судом інформації «через технічні причини» (т.2 а.с.42). 01.04.2021 року вказаний лист надійшов на адресу суду засобами поштового зв`язку (т.2 а.с. 59).

14.05.2021 року від Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві зазначено, що заявлений Позивачем позов є необґрунтованим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів які б підтверджували викладені в позовній заяві обставини, у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості просила відмовити повністю (т.2 а.с.86-92).

25.06.2021 року від Позивача надійшла відповідь на відзив, разом із підтвердженням його направлення Відповідачу. У відповіді на відзив той зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (т.2 а.с.98-103).

02.07.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якій той просив стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за договором №б/н від 25.01.2014 року в розмірі 35 437,01 грн. із яких: 11 577,61 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 23 859,40 - заборгованість за простроченими відсотками, а також стягнути понесені судові витрати (т.2 а.с.119).

29.07.2021 року у зв`язку з невиконанням Позивачем ухвал суду про витребування доказів судом було постановлено письмову ухвалу про визнання явки представника Позивача у судове засідання обов`язковою (т.2 а.с. 138-139).

29.09.2021 року не зважаючи на визнання явки обов`язковою, представник Позивача у судове засідання не з`явився, витребуваних ухвалами суду доказів не надав, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

29.09.2021 року в судове засідання Відповідач ОСОБА_1 не з`явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

29.09.2021 року в судове засідання представник Відповідача ОСОБА_2 не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Представник Відповідача не оспорював факт укладання кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви, факт отриманням банківської картки та факт користування кредитними коштами його довірителем. У матеріалах справи наявні належним чином завірена копія анкети-заяви та копія паспорта Відповідача, приєднана Позивачем до позовної заяви.

За розрахунком Позивача, з яким не погодився Відповідач, станом на 03.03.2016 року Відповідач має заборгованість в розмірі 28 174 грн. 01 коп., яка складається з наступного:

- 11 577,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 13 528,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 250,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1 317,81 грн. - штраф (процентна складова).

Втім, подавши заяву про зменшення розміру позовних вимог, Позивач просив стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за договором №б/н від 25.01.2014 року в розмірі 35 437,01 грн. із яких 11 577,61 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 23 859,40 - заборгованість за простроченими відсотками, а також стягнути понесені судові витрати (т.2 а.с.119).

Вирішуючи дану справу суд враховує наступні приписи законодавства та фактичні обставини.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як вбачається з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено Відповідача, який погодився з ними, підписуючи Заяву.

Крім того, роздруківка із сайту Позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані Позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником, а також прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наведена правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17), яка, в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Уточнивши позовні вимоги, Позивач просив стягнути з Відповідача на свою користь крім заборгованості по тілу кредиту ще й заборгованість за простроченими відсотками. Такі вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Умовами та Правилами, що почали діяти 01.03.2019 року згідно з п.2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд».

Втім, надані Позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору з наведених вище підстав. У цій частині позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» частково: в межах простроченої заборгованості по тілу кредиту - у розмірі 11 577,61 грн. з вирахуванням коштів, які вже були стягнуті з Відповідача в рахунок погашення заборгованості перед Позивачем по виконавчому листу № 357/7505/16 від 26.09.2016 року, який перебував на примусовому виконанні у Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби - у розмірі 4 447,24 грн., тобто в загальній сумі - 7 130,37 грн.

Згідно з приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 1378,00 грн., який сплатив Позивач при зверненні до суду (т.1 а.с. 2), ураховуючи його заяву про уточнення позовних вимог, у якій він просив стягнути 35 437,01 грн. (т.2 а.с. 119) - підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (20,12 %), а саме - у розмірі 277,25 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості 7 130,37 грн., судовий збір 277,25 грн., а всього стягнути 7 407,62 грн. (сім тисяч чотириста сім гривень 62 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРГПОУ 14360570, місцезнаходження: вулиця Грушевського, будинок 1-Д, місто Київ, 01001).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення буде складено не пізніше 04.10.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров