У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., отримавши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИЛА:

07 жовтня 2021 року представник позивача Галасун Я.О., в інтересах позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

- заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05 січня 2012 року в розмірі 27 543,62 грн станом на 18 січня 2021 року;

- судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 270,00 грн.

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. та 07 жовтня 2021 року передано їй дану справу.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою статті 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 надійшла на повторний запит суду 15 листопада 2021 року.

Вивчивши вказану позовну заяву з доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона повинна бути залишена без руху, з наступних підстав.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду держбюджету.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на час звернення позивача до суду з даним позовом, тобто станом на 07 жовтня 2021 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 2 270 грн та не більше 794 500 грн.

Отже, сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачем при зверненні до суду з даним позовом, складає 2 270 грн.

Саме цю суму у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Водночас, до матеріалів позовної заяви на підтвердження сплати судового збору позивачем додано платіжне доручення № PROM7ВІ1XV від 27 січня 2021 року, на суму 2 270 грн.

Зауважую, що вищевказаний платіжний документ оформлено майже 09 місяців тому, а у графі «Призначення платежу» вказано«Судовий збір, за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (до , ОСОБА_1 ), Черкаський районний суд Черкаської області.

Водночас, суддею встановлено, що 04 лютого 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звертався до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і судовий збір за платіжним доручення № PROM7ВІ1XV від 27 січня 2021 року в сумі 2270 грн 00 коп. уже було зараховано в дохід бюджету в цивільній справі № 707/242/21.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою представника позивача за довіреністю Галасун Я.О. залишено без розгляду.

При цьому, позивачу було роз`яснено положення пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких у даному випадку сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, констатую, що додане до позовної заяви платіжне доручення № PROM7ВІ1XV від 27 січня 2021 року, не підтверджує сплату судового збору за її подання, оскільки даний судовий збір вже був зарахований в дохід бюджету в іншій цивільні справі, а відтак, вищезазначений платіжний документи не може бути прийнятий як доказ сплати судового збору у цій справі.

За даних обставин, вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (СASE OF KREUZ v. POLAND), заява № 28249/95, від 19 червня 2001 року, у пункті 53 якого Суд зазначив: "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, у пункті 22 рішення у справі "Мельник проти України" (заява № 23436/03) від 28 березня 2006 року, Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

За змістом частин першої третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою статті 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо він у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. А. Миколаєнко