Номер провадження: 22-ц/813/3145/21
Номер справи місцевого суду: 511/250/20
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства«Ромді Україна» на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року, постановленого під головуванням судді Ільяшук А.В., -

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року приватне підприємство «Ромді Україна» (надалі - ПП «Ромді Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, в якому просило стягнути з відповідача на користь ПП «Ромді Україна» 124 702,60 грн. майнової шкоди, а також, судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимогпозивач зазначив, що 24 січня 2018 року між ПАТ «Луцьк Фудз» та ПП «Ромді Україна» підписано договір, згідно умов якого, сторони погодили перевезення товару з м. Луцька до м. Києва, номенклатура якого зазначається в товарно-транспортних накладних.

В свою чергу, 24 січня 2018 року між ПП «Ромді Україна» та ФОП ОСОБА_2 (надалі - перевізник) укладено договір №24 на транспортне експедирування вантажу (надалі Договір №24).

Відповідно до п. 7.11 Договору №24, сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відтак, 24 січня 2018 року ПП «Ромді Україна» та ФОП ОСОБА_2 , на виконання умов Договору №24, підписали заявку №Б00059 від 24 січня 2018 року, згідно якої перевізник зобов`язався здійснити перевезення вантажу на наступних умовах, а саме: дата завантаження - 24.01.2018 року, м. Луцьк, вул. Ковельська, 150; дата розвантаження - 25.01.2018 року, м. Київ (2), згідно ТТН, товар- продукти, сума - 6 000 грн. 00 коп., автомобіль - Рено НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 .

На виконання умов Договору №24, водієм ОСОБА_3 отримано вантаж на загальну суму 165 549 грн. 24 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними №155, №156 від 24 січня 2018 року, видатковими накладними №394, №375 від 24.01.2018 року.

Таким чином, ПП «Ромді Україна» уклавши із ФОП ОСОБА_2 . Договір №24 передоручило йому перевезення вантажу за заявкою №2/24.01.18 укладеною із ПАТ «Луцьк Фудз».

24 січня 2018 року о 23 годині 45 хвилин виконуючи перевезення автомобілем «Renault Premium» номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась за участю відповідача ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем «Scania», номерний знак НОМЕР_2 , на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 134 км+200 м автодороги, поблизу с. Вереси Житомирського району, рухаючись в напрямку м.Рівне зі сторони м. Київ, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Premium», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку м. Київ, в результаті чого частина вантажу була знищена, а частину вантажу згідно акту №1 від 26 січня 2018року повернуто вантажовідправнику.

Вартість вцілілої та повернутої частини вантажу становить 51 075,96 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 62 від 29 січня 2018 року.

При цьому, вартість знищеної та втраченої в результаті ДТП частини вантажу становить 114 173,28 грн., що вбачається із рахунку на оплату №63 від 29 січня 2018 року.

22 березня 2018 року ПАТ «Луцьк Фудз» направлено на адресу ПП «Ромді Україна» претензію №692 про відшкодування збитків, спричинених ДТП, в сумі 124 702,60 грн., з яких 114 473,28 грн. збитків, завданих втратою (пошкодженням) товару та 10 229,32 грн. - додаткові витрати, пов`язані з перебиранням, переклеюванням, перепакуванням повернутої вцілілої продукції.

26 березн 2018 року між ПАТ «Луцьк Фудз» та ПП «Ромді Україна» укладено угоду про зарахування зустрічних вимог, згідно умов якої, з моменту набрання чинності цієї угоди сторони домовились про зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема за претензією №692 від 22.03.2018 року про відшкодування збитків спричинених ДТП, в розмірі 124 702,60 грн. завданих пошкодженням (втратою) майна на підставі договору надання транспортних (експедиційних) послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №50 від 14.12.2016 року.

Таким чином, ПП «Ромді Україна» повністю відшкодувало для ПАТ «Луцьк Фудз» збитки, в розмірі 124 702,60 грн., які були завдані пошкодженням майна в результаті вищевказаної ДТП.

Зважаючи на викладене, позивач звернувсядо суду з вищевказаним позовом та просивстягнути ОСОБА_4 на користь ПП «Ромді Україна» 124 702,60 грн. майнової шкоди, а також, судові витрати.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року в задоволені позову ПП «Ромді Україна`відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПП «Ромді Україна`звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушенням норм права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги,ПП «Ромді Україна`зазначає, що позивачем при зверненні до суду із позовом були додані до позовної заявиусі необхідні докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у знищенні в результаті ДТП майна та його вартості, що була відшкодована позивачем на користь ПАТ «Луцьк Фудз».

У своєму відзиві ФОП ОСОБА_5 зазначила, що з доводами апеляційної скарги не згодна у повному обсязі, оскільки, серед додатків до позовної заяви відсутній жоден документ, зміст якого може підтвердити вину водія у знищенні вантажу. Крім того, позивач, який відшкодував шкоду, завдану іншою особою, має реалізувати право вимоги, передбачене ч. 1 ст. 1191 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідностідо ст.367ЦПКУкраїни, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПКУкраїни, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81ЦПК України,передбачено,що кожнасторона повиннадовести тіобставини,на яківона посилаєтьсяяк напідставу своїхвимог абозаперечень,крім випадків,встановлених цимКодексом. Доказиподаються сторонамита іншимиучасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до договору №50 про надання транспортних (експедиційних) послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 14 грудня 2016 року, який укладений між ПАТ «Луцьк Фудз» (далі - замовник) та ПП «Ромді Україна» (далі - перевізник), сторони визначили умови договору, обов`язки перевізника та замовника, порядок розрахунків та плати за перевезення вантажу, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, а також строк дії Договору та інші умови (а.с. 7).

20 жовтня 2017 року було укладено додаткову угоду додоговорупро надання транспортних (експедиційних) послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №50 від 14 грудня 2016 року (а.с. 8).

Згідно заявки-договору №2/24.01.18, замовник: ПрАТ «Луцьк Фудз» в особі начальника відділу логістики ОСОБА_6 , платник: ПрАТ «Луцьк Фудз», перевізник відповідає: за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення і до видачі одержувачу, за своєчасну подачу транспорту з обладнанням для перевезення, за своєчасну доставку вантажу, за отримання від дистрибютора пакету документів: накладна, ТТН, доручення (з мокрою печаткою), представник Перевізника повинен обов`язково повідомити Замовника в день розвантаження про акт складений вантажоодержувачем. Замовник відповідає: за своєчасне завантаження, та за оформлення документів на вантаж. Автомобіль РЕНО НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 (а.с. 9).

На підтвердження позовних вимог до суду було надано договір №24 на транспортне експедирування вантажу від 24 січня 2018 року, який укладений був між ПП «Ромді Україна» та фізичною особою-підприємець ОСОБА_2 (а.с. 10), та заявку №Б00059 від 24 січня 2018 року, згідно договору №24 від 24.01.2018 року (а.с. 11).

Відповідно до змісту товарно-транспортної накладної №155 від 24 січня 2018 року, автомобільний перевізник ПП «Ромді Україна», водій ОСОБА_3 , замовник ПрАТ «Луцьк Фудз», усього відпущено товару на загальну суму п`ятдесят три тисячі двісті одна гривня 16 копійок, у т.ч. ПДВ вісім тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 86 копійок, супровідні документи на вантаж: видаткова накладна №394 від 24.01.2018 року (а.с. 12).

Згідно видаткової накладної №375 від 24 січня 2018 року, постачальник ПрАТ «Луцьк Фудз», покупець: ТОВ «Аврора 2015», договір №13/2017 ГД від 26.09.2017 року, всього найменувань 18, на суму 112 348, 08 грн. (а.с.13).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №156 від 24 січня 2018 року, автомобільний перевізник ПП «Ромді Україна», водій ОСОБА_3 , замовник ПрАТ «Луцьк Фудз», усього відпущено на загальну суму сто двадцять тисяч триста сорок вісім гривень 08 копійок, у т.ч. ПДВ вісімнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 68 копійок, супровідні документи на вантаж: видаткова накладна №375 від 24.01.2018 року (а.с. 14).

Також, до суду надана видаткова накладна №394 від 24 січня 2018 року, постачальник ПАТ «Луцьк Фудз», покупець: Приватне підприємство «ПОЧАЙНА», договір №31/2017 від 20.03.2017 року, всього найменувань 26, на суму 53 201, 16 грн. (а.с. 15).

Відповідно до акту №1 повернення продукції від 26 січня 2018 року, комісією в складі: ОСОБА_7 , начальника складського господарства ОСОБА_8 , керівника департаменту витрат ОСОБА_9 , контролера якості ОСОБА_10 , логіста фірми ПП «Ромді Україна» Довга І.А., водія ОСОБА_3 , складено даний акт про те, що 26січня 2018 року на склад ПрАТ «Луцьк Фудз» надійшло повернення від перевізника ПП «Ромді Україна», який потрапив в ДТП (а.с. 16).

Також до матеріалів справи долучено рахунок на оплату №62 від 29 січня 2018 року, постачальник: ПАТ«Луцьк Фудз», покупець: ПП «Ромді Україна», всього найменувань 17, на суму 51 075, 96 грн. (а.с. 17).

З претензії №692 від 22.03.18 про відшкодування збитків, причинених ДТП, в розмірі 124 702 грн. 60 коп. вбачається, що 14 грудня 2016 року між ПАТ «Луцьк Фудз» та ПП «Ромді Україна» був укладений Договір про надання транспортних (експедиційних послуг) з перевезення вантажів автомобільним транспортом №50, відповідно до умов якого перевізник зобов`язувався виконувати транспортні перевезення та всі пов`язані з перевезенням вантажу транспортно-експедиційні послуги по маршруту, вказаному замовником, а замовник - приймати та оплачувати надані послуги.

24 січня 2018 року ПрАТ «Луцьк Фудз» відправило з перевізником - ПП «Ромді Україна» товар в місто Київ. В цей же день сталася на Житомирській трасі за участю автомобіля перевізника дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої значна частина товару, відправленого ПрАТ «Луцьк Фудз», була повністю знищена (бій). На вцілілій частині продукції виникли підтьоки, забруднилися етикетки, у зв`язку з чим вона стала не придатною для подальшої реалізації споживачам і була повернена перевізником ПрАТ «Луцьк Фудз». Крім того, суд зазначає, що до претензії додано розрахунок додаткових витрат від 19.03.2018 року (а.с.18-19).

Згідно розрахунку суми відшкодування до претензії, номенклатури відповідно до Видаткової накладної №375 від 24.01.2018 року, разом 112348,08 грн.номенклатури відповідно до Видаткової накладної №394 від 24.01.2018 року, номенклатури відповідно доакту повернення продукції №1 від 26.01.2018 року, разом по акту 51075,96 грн. підлягає відшкодуванню згідно претензії (сума по накладних за мінусом суми по акту): 114 473,28 грн. (а.с. 20).

Відповідно до угоди про зарахування зустрічних вимог від 26 березня 2018 року, яка була укладена між ПрАТ «Луцьк Фудз» (далі - Сторона -1) та ПП «Ромді Україна» (далі -Сторона -2), Сторона 1 є кредитором, а Сторона -2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 124 702, 60 грн. З моменту набрання чинності цієї Угоди Сторона -1 є зобов`язаною Стороні -2 за договором зазначеним в п.1.1 цієї Угоди станом на 26.03.2018 року в сумі 75 947,40 грн. (а.с. 21).

Згідно до постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 19 квітня 2018 року (справа №501/714/18), адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 22).

Відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 грудня 2018 року (справа №903/279/18), апеляційну скаргу ПП «Ромді Україна» на рішення господарського суду Волинської області від 18 липня 2018 року у справі №903/279/18 залишено без задоволення (а.с. 23-26).

Крім того, судом було оглянуто та досліджено копію адміністративної справи №501/714/18, провадження 3/501/328/18 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №368968 від 27.03.2018 року, який складений у відношенні громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 січня 2018 року о 23 годині 45 хвилин на 134 км + 200 м, автодороги, поблизу с. Вереси Житомирського району, рухаючись в напрямку м. Рівне зі сторони м. Київ, допустив виїзд на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем «Renaut Premium», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку м. Київ. Вніслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 67). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 (б), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП (а.с. 67).

Матеріали справи містять постанову про закриття кримінального провадження від 27 лютого 2018 року, за фактом ДТП 24 січня 2018 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, в діях водія (а.с. 69).

При цьому судом встановлено, що протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, не містить інформації щодо завантаженості транспортних засобів на момент огляду (пасажири, вантаж) (а.с. 72).

Згідно змісту полісу №АК/2746592 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України), транспортний засіб марки SCANIA-R124, номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований, дата наступного ОТК 03 лютого 2018 року (а.с. 94).

Відповідно до листа ГУ ДПС в Одеській області від 30 квітня 2020 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку (за формою 1ДФ) не надавався. Згідно даних відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, станом на 06.05.2020 року, громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було нараховано зарплатну виплату за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року від фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 , та нараховані виплати відповідно до умов цивільно-правового договору за період 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року від ТОВ «ІНТЕРТРАНС СЕРВІС ЛТД» () (а.с.127-128).

Відмовляючи у задоволені позову ПП «Ромді Україна» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачне надав належних та допустимих доказів того, що пошкодження та знищення вантажу сталося саме внаслідок вказаної ДТП, що спричинило збитки на загальну суму 124 702, 60 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи була витребувана та оглянута копія адміністративної справи за №501/714/18, провадження 3/501/328/18 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка містить протокол огляду місця дорожньо-транспотрної пригоди, та відповідно до якого встановлено, що вантажні автомобілі, в тому числі автомобіль Рено Преміум д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду не були завантажені (а.с. 72). Крім того, ані протокол про адміністративне правопорушення серії БД №368968 від 27.03.2018 року, ані постанова старшого слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області О.О. Фещенко від 27.02.2018 року, не містять інформації щодо пошкодження, знищення вантажу в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Також, судом при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що у відповідності до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду (справа №903/279/18), колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять доказів щодо пошкодження чи знищення вантажу саме внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 25-26). Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, дане рішення набрало законної сили 26 грудня 2018 року.

Згідно ч. 4ст. 82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язковадля суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи.

Згідно положень пункту 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Відповідно до положень постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі №674/1666/14-ц (провадження №61-6468зпв18) вказано, що «зобов`язання про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо пошкодження чи знищення вантажу саме внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило збитки на загальну суму 124 702, 60 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1,2ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, рішення суду має ґрунтуватися на доказах наданих сторонами відповідно до приписівстатей 77-78 ЦПК України, а не на припущеннях сторін.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем на підтвердження заявлених нею позовних вимог не надано до суду доказівщодо пошкодження чи знищення вантажу саме внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційноїскарги ПП «Ромді Україна`про те, що позивачем були додані до позовної заяви усі необхідні докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у знищенні в результаті ДТП майна та його вартості, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені доводи не є визначальними при ухваленні рішення, за ненаданням до суду доказів на підтвердження інформації щодо завантаженості транспортних засобів на момент огляду.

Судом належним чином досліджена витребувана копія адміністративної справи за №501/714/18, провадження 3/501/328/18 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка містить протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого вантажні автомобілі, в тому числі автомобіль Рено Преміум д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду не були завантажені.Крім того, ані протокол про адміністративне правопорушення серії БД №368968 від 27.03.2018 року, ані постанова старшого слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області О.О. Фещенко від 27.02.2018 року, не містять інформації щодо пошкодження, знищення вантажу в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початкурозгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Ромді Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року -залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 21 січня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.Г. Ващенко

______________________________________ С.М. Сегеда