Справа № 357/9347/20
Провадження 2-о/357/25/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючийо суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом «Заявник») звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка батька заявника ОСОБА_3 .

19.11.2008 року ОСОБА_3 склала на користь Заявника заповіт, посвідчений державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори за №6369.

У вказаному заповіті, дата народження спадкоємця ОСОБА_1 , тобто Заявника, вказана ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в паспорті заявника та в свідоцтві про його народження вказана дата ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 немає інших спадкоємців, крім племінника ОСОБА_2 (заінтересована особа), батько заявника по справі.

Заявник, реалізуючи своє право за заповітом, 08.09.2020 року звернувся з заявою до Узинської міської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом.

Листом №535/02-14 від 08.09.2020 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В., було роз`яснено, що неможливо встановити особу на яку померла склала заповіт, оскільки у заповіті дата народження ОСОБА_1 вказана ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в паспорті ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внаслідок зазначених розбіжностей, заявник не має можливості реалізовувати свого та втупити в право власності за заповітом.

Заявник просив встановити юридичний факт, що заповіт, складений ОСОБА_3 19.11.2008 року та посвідчений державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної конторою за №6369, складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У судове засідання Заявник та заінтересована особа - ОСОБА_2 не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності. Вимоги заяви підтримали у повному обсязі (а.с.34, 37).

Суд, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали спадкової справи, приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження Заявника серії НОМЕР_1 виданого 05.12.1984 року, актовий запис №256, його дата народження вказана як « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.16).

Згідно з паспорту громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським РВГУМВС України в Київській області від 28.09.2001 року, дата народження Заявника вказана як « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.10-11).

Як вбачається з заповіту, посвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори 19.11.2008 року за №6369, дата народження Заявника вказана « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (а.с.14).

08.09.2020 року Заявник, реалізуючи своє право за заповітом, звернувся з заявою до Узинської міської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом.

Листом №535/02-14 від 08.09.2020 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В., було роз`яснено, що неможливо встановити особу на яку померла склала заповіт, оскільки у заповіті дата народження ОСОБА_1 вказана ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в паспорті ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20).

Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним і допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно Заявнику для реалізації своїх прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.13, п.5 ч. 2 ст. 293, п.1 ч.1 315, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що заповіт, складений ОСОБА_3 19.11.2008 року та посвідчений державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної конторою за №6369, складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати залишити за заявниками.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.01.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров