Справа № 465/489/21 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2324/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м.Львів

Справа № 465/489/21

Провадження № 22ц/811/2324/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова, постановлену у м.Львові 11 травня 2021 року у складі судді Кузя В.Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

20 січня 2021 року позивач звернувся з цим позовом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року визнано неявку ОСОБА_1 до суду безпідставною та неповагою до суду. Стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України на користь Державної судової адміністрації України (стягувач) штраф у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 540 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати. Вказує, що позивачем у позовній заяві зазначена його (відповідача) невірна адреса а саме: АДРЕСА_1 . Зазначає, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Судові повістки за місцем його реєстрації не надсилались. Стверджує, що йому не було відомо про судові засідання, такожкопія позовної заяви та ухвала про відкриття провадження у справі на його адресу не надходили. Вважає, що штраф до нього застосовано безпідставно, а ухвала про його застосування підлягає скасуванню.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, заяви про відкладення розгляду справи не подали.

Суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки сторін в судове засідання та прийшов до висновку про розгляд справи у їх відсутності.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи рішення про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що у судове засідання, призначене на 11 травня 2021 року, відповідач не з`явився. Судом вживалися заходи, спрямовані на повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ЦПК України, а саме: судом здійснювались виклики судовими повістками. Проте, забезпечити явку відповідача у судове засідання не вдалося. Причини неявки будь-якими засобами зв`язку не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду заяви, суду надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 44 цього Кодексу, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках, з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України). З метою уникнення дискредитації суду та суддів, учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 цього Кодексу суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на те, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 11 травня 2021 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, однак до суду не з`явився та не повідомив причини неявки. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх процесуальних обов`язків з метою перешкоджання судочинству, тому до ОСОБА_1 належить застосувати стягнення у виді штрафу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Встановлено, що 25 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 11 травня 2021 року.

В матеріалах справи відсутні підтвердження про належне повідомлення відповідача про призначення розгляду справи на 11 травня 2021 року.

На аркуші справи 30 наявне рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки на 11 травня 2021 року ОСОБА_1 , однак таке отримано іншою особою, а не відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відтак, докази належного повідомлення відповідача про день та час розгляду справи відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня

2008 року у справі «Надточій проти України» зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання вперше.

Суд першої інстанції не навів мотивів у чому саме полягає зловживання відповідачем процесуальними правами.

На підставі встановленого колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.

Керуючись: ст. ст. 148, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Постанову складено та підписано 17 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді