ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Чернівці

справа № 718/1212/21

провадження №22-ц/822/1085/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за природній газ, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Стоцької Л.А.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

У травні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (далі ТзОВ "Чернівцігаз Збут") звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання.

06 вересня 2021 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Чернівцігаз Збут" заборгованості за природній газ в сумі 29937 грн. 21 коп., витрати від інфляційних процесів в сумі 1875 грн. 58коп., три відсотка річних в сумі 652 грн. 39 коп. та судові витрати в сумі 227 грн. 00 коп.

У вересні 2021 року ТзОВ "Чернівцігаз Збут" звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 липня 2021 року в справі № 718/1212/21 товариству було відмовлено у видачі судового наказу за його заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

На ухвалу суду товариством подано апеляційну скаргу та сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року ухвалу суду першої інстанції від 02 липня 2021 року скасовано, а справу передано для продовження розгляду до першої інстанції.

06 вересня 2021 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Чернівцігаз Збут" заборгованості за природній газ в сумі 29937 грн. 21 коп., витрати від інфляційних процесів в сумі 1875 грн. 58коп., три відсотка річних в сумі 652 грн. 39 коп. та судові витрати в сумі 227 грн. 00 коп.

При цьому, судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору в розмірі 2270 грн., який було сплачено товариством за подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного просило суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Чернівцігаз Збут" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2270,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду мотивована тим, що суд розглядаючи заяву про видачу судового наказу за умови пред`явлення вимоги, передбаченої ст. 161 ЦПК України, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ є особливою формою судового рішення та не є рішенням ухваленим за результатами розгляду справи по суті, а отже в суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Чернівцігаз Збут" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2270,00 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом першої інстанції винесено остаточне рішення. То відповідно повинен був вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені обставини

Відмовляючи у задоволенні заяви ТзОВ "Чернівцігаз Збут" про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції мотивував таке своє рішення тим, що судовий наказ є особливою формою судового рішення та не є рішенням ухваленим за результатами розгляду справи по суті, а отже в суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 липня 2021 року ТзОВ "Чернівцігаз Збут" було відмовлено у видачі судового наказу за його заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 серпня 2021 року ухвалу суду першої інстанції від 02 липня 2021 року скасовано, а справу передано для продовження розгляду до першої інстанції. При цьому, при подачі апеляційної скарги ТзОВ "Чернівцігаз Збут" сплатило судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2270,00 грн.

06 вересня 2021 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Чернівцігаз Збут" заборгованість за природній газ в сумі 29937 грн. 21 коп., витрати від інфляційних процесів в сумі 1875 грн. 58коп., три відсотка річних в сумі 652 грн. 39 коп. та судові витрати в сумі 227 грн. 00 коп.

Однак як вбачається із змісту судового наказу Першотравневого районного суду м. Чернівці 06 вересня 2021 року, судом першої інстанції не стягнута сума судових витрат, що сплачена товариством під час оскарження ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 липня 2021 року про відмову у видачі судового наказу і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У статті 161 ЦПК України наведено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Статтею 168 ЦПК України закріплено вимоги до змісту судового наказу і відповідно до п. 6 ч. 1 цієї статті у судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до положень п.3 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3)постанови; 4) судові накази.

У абзаці другому пункту 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судам роз`яснено, що за відсутності у розділі II ЦПК (Наказне провадження) спеціальної норми щодо вирішення певного процесуального питання, суд має право застосувати загальні положення цього Кодексу, якщо вони не суперечать суті наказного провадження. Зокрема, суд може застосувати положення статей 219-221 ЦПК (статті 269-271 діючої редакції ЦПК України) щодо усунення недоліків виданого судового наказу.

Відповідно до положень статей 219 - 221 ЦПК (статті 269-271 діючої редакції ЦПК України) суд має право, не змінюючи суті виданого судового наказу, вирішити питання про виправлення описок та арифметичних помилок, видати додатковий судовий наказ чи роз`яснити його.

Зазначені процесуальні питання вирішуються в порядку,

визначеному цими статтями (пункт 23 зазначеної вище постанови Пленуму).

Таким чином, є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що судовий наказ є особливою формою судового рішення та не є рішенням, ухваленим за результатами розгляду справи по суті, тому в суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 18 травня 2020 року (справа № 530/1731/16-ц, провадження № 61-39028св18) зазначено, що статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2021 року постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги щодо ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового судового рішення не підлягають до задоволення, оскільки таке суперечить змісту ст.270 ЦПК України, згідно якої питання про ухвалення додаткового рішення належить до виключної компетенції суду, що його ухвалив.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складений 18 листопада 2021 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк