Справа № 361/4437/20
Провадження № 2/361/810/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Мищенко С.Л., Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство екологічних досліджень» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

ТОВ «Агентство екологічних досліджень» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначав, що 01 квітня 2020 року, близько 18 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «Агентство екологічних досліджень», за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , складено працівниками поліції за статтею 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Крім цього, працівниками поліції встановлено відсутність у відповідача договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому ОСОБА_1 притягнуто також до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Належний позивачу автомобіль Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , при зіткненні, що сталося з вини відповідача, отримав значні механічні ушкодження, що зумовило понесення позивачем непередбачуваних матеріальних витрат.

По-перше, 04.06.2020 р. позивач уклав договір про ремонт транспортного засобу з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , у відповідності до специфікації якого вартість ремонтних робіт (в т.ч. вартість запчастин) автомобіля позивача становить 168153,15 гривень, які ТОВ «Агентство екологічних досліджень» сплатило 10.06.2020 р., в порядку і на умовах, встановлених договором.

По-друге, на час дії карантину, ТОВ «Агентство екологічних досліджень» забезпечує прибуття співробітників на робочі місця власним автомобілем, але з дня скоєння ДТП у позивача така можливість відсутня (через пошкодження власного автомобіля).

У зв`язку з цим, 02.04.2020 р. між ТОВ «Агентство екологічних досліджень» та TOB «КРОНОС 1991» було укладено договір оренди транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, за умовами якого вартість оренди автомобіля за один день становить 1300 гривень. При цьому, на день подачі цього позову, позивач орендує авто вже 97 днів і сплатив 126100 гривень.

З моменту подання позову до суду пройшла значна кількість часу, а тому позивачем додатково були понесені витрати на оренду автомобіля в розмірі 74100 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агентство екологічних досліджень» 368353,15 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з яких: 168153,15 грн. - витрати на відновлювальний ремонт автомобіля; 200200,00 грн. - витрати на оренду автомобіля (із 02.04.2020 р. по 02.09.2020 р.)., витрати по сплаті судового збору в розмірі 5525,30 грн.

В судове засідання представники позивача адвокати Станкевич О.М. та Островська В.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, остання направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Осадча К.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 01 квітня 2020 року, близько 18 год. 45 хв. в с. Зазим`я Броварського району, по вул. Лісовій, 55, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу ТОВ «Агентство екологічних досліджень», за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаної ДТП, автомобілю Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 завдані значні механічні ушкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2021 року по справі №361/2350/20 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був.

Згідно частини 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Це також підкреслено пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Це стосується не лише пошкоджень транспортних засобів під час ДТП, а будь якої шкоди, якщо інше не передбачене спеціальними законами або спеціальними нормами законів.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Положеннями ст. 22 ЦК України унормовано, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2020 р. позивач ТОВ «Агентство екологічних досліджень» уклало договір №03/06 про ремонт транспортного засобу з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , у відповідності до специфікації якого вартість ремонтних робіт (в т.ч. вартість запчастин) автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 становить 168153,15 гривень, які ТОВ «Агентство екологічних досліджень» сплатило 10.06.2020 р., в порядку і на умовах, встановлених договором, що підтверджується рахунком на оплату №112 від 10 червня 2020 року.

Крім того, на час дії карантину, позивач ТОВ «Агентство екологічних досліджень» забезпечує прибуття співробітників на робочі місця власним автомобілем, але з дня скоєння ДТП у позивача така можливість відсутня (через пошкодження власного автомобіля).

У зв`язку з цим, 02.04.2020 р. між ТОВ «Агентство екологічних досліджень» та TOB «КРОНОС 1991» було укладено договір оренди транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, за умовами якого вартість оренди автомобіля за один день становить 1300 гривень. За період з 02.04.2020 р. по 02.09.2020 р. витрати на оренду автомобіля склали в розмірі 200200,00 грн., що підтверджується рахунками на оплату: №276 від 10 червня 2020 року, №303 від 06 липня 2020 року, №407 від 02 вересня 2020 року, актами надання послуг: №270 від 10 червня 2020 року, №295 від 07 липня 2020 року, №393 від 02 вересня 2020 року, платіжними дорученнями: №3553 від 10 червня 2020 року, №3612 від 06 липня 2020 року, №108 від 23 вересня 2020 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрат на ремонт транспортного засобу в розмірі 168153,15 грн., а також витрат на оренду автомобіля для перевезення працівників в розмірі 200200,00 грн., оскільки вони є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, тобто витратами, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права та яких би він не поніс у випадку, якби його право не було порушено відповідачем.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна шкода в розмірі 368353,15 грн.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Також, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 5525,30 грн.

Щодо витрат позивача на професійну правову допомогу, то на дату ухвалення рішення в справі останнім не надано доказів на встановлення розміру вказаних витрат, а судом не здобуто, а тому суд позбавлений можливості здійснити їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство екологічних досліджень», , матеріальну шкоду в розмірі 368353 (триста шістдесят вісім тисяч триста п`ятдесят три) грн. 15 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство екологічних досліджень», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 5525 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський