Справа № 639/2690/20
Провадження № 2/643/856/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Ускової Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 148 681,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.09.2006 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено Кредитний договір №6/4/2006/840-К/1289, відповідно до якого Банк надав кредит в сумі 32100,00 доларів США зі строком до 25.09.2036р. з процентною ставкою 10% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, 29.09.2006р. між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №6/4/2006/840-П/1290 згідно якого ОСОБА_2 поручається перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором.

В процесі користування кредитними коштами між Банком та ОСОБА_1 укладались додаткові угоди до Кредитного договору, згідно яких основні умови кредитування залишились незмінними.

20.09.2019 р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір відступлення прав вимоги №GL3N24068, в результаті чого до позивача перейшли права вимоги за Кредитними договорами та за забезпечувальними договорами, зокрема за Кредитним договором №6/4/2006/840-К/1289 від 29.09.2006 р. та Договором поруки №6/4/2006/840-П/1290 29.09.2006 р.

Згідно витягу з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги № GL3N24068 від 20.09.2019 р. заборгованість за Кредитним договором укладеним з відповідачем склала 1 652 012,26 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 746 246,10 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 905 766,16 гривень.

На дату подачі даного позову заборгованість за Кредитним договором погашена, наявне порушення кредитних зобов`язань зі сторони відповідачів, що тягне настання відповідних негативних наслідків.

Три проценти річних нараховуються за весь період порушення грошового зобов`язання, але стягненню підлягають лише в межах строку позовної давності, який ст. 257 ЦК України встановлений тривалістю у три роки.

Розрахунок 3 % річних за порушення зобов`язання з повернення кредиту в сумі 746 246,10 гривень за останні 3 роки до звернення до суду з даним позовом складає 67 162,14 грн.

Розрахунок 3 % річних за порушення зобов`язання з повернення процентів за користування кредитом в сумі 905 766,16 гривень за останні 3 роки до звернення до суду з даним позовом складає 81 518,95 гривень.

Таким чином сума, що підлягає до стягнення становить 148 681,09 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій також зазначила, що ніяких договорів з ТОВ «ФК «Гефест» не укладала.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Відповідачем також подано відзив на позов, в якому зазначив, що 29.09.2006 р. між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір 6/4/2006/840-К/1289.

10 листопада 2010 року між ним та ВАТ КБ «Надра» була укладена додаткова угода до кредитного договору № 6/4/2006/840-К/1289 від 29 вересня 2006 року. Згідно п. 1.4 вищезазначеного договору банк надає Позичальнику кредит строком до 25 вересня 2036 року.

За отриманий кредит він сплачував грошові кошти, тобто виконував умови договору.

Листом № 1-7-12013 від 16.11.2018 року ВАТ КБ «Надра» його повідомило, що право вимоги за кредитним договором буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 17.12.2018 року.

Вимогою № 196 від 10.10.2019 року йому було повідомлено, що станом на 20.09.2019 року сума заборгованості за кредитним договором складає 4 150 778,69 грн., з якою він був не згоден та 18.11.2019 року надав відповідь на вимогу.

Листом № 05-11144 від 23.09.2019 року його було повідомлено, що 20.09.2019 року між Первісним кредитором та Новим кредитором було укладено договір № GL3N24068 про відступлення прав вимоги, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до Боржника за кредитним договором та договором забезпечення: застави, поруки, іпотеки тощо. З дати відступлення прав вимоги Новим кредитором за зазначеним вище кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест».

Після отримання цього листа він звертався до ТОВ «Гефест» та отримав лист, яким ТОВ «Гефест» запропонувало йому врегулювати заборгованість за кредитним договором шляхом викупу своїх зобов`язань за ціною 100 000,00 грн., строк дії пропозиції обмежений та діє до 15.12.2019 року. Але йому було не зрозуміло звідки 100 000,00 грн. Та запропонував укласти з ним договір на підставі якого він згоден був сплатити 100 000,00 грн., але ТОВ « Гефест» відмовилось від укладення договору.

З розрахунком, який наведений у позовній заяві він не згоден. Йому не зрозуміло звідки позивач бере суму, на яку нараховуються проценти та період нарахування, так як Новий кредитор викупив його кредит тільки 20.09.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 є його поручителем тільки перед банком. Поручителем перед ТОВ « Гефест» вона не є. Жодного документу з ТОВ « Гефест» підписано не було.

Крім того, відповідач вважає, що повинні бути застосовані строки позовної давності, оскільки з моменту фактичної останньої оплати кредиту до моменту звернення із даним позовом пройшло більше трьох років, а тому позивач пропустив трирічний строк для звернення до суду.

Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.09.2006 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №6/4/2006/840-К/1289, відповідно до якого Банк надав кредит в сумі 32100,00 доларів США зі строком до 25.09.2036 р. з процентною ставкою 10% річних.(а.с.4,5)

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, 29.09.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №6/4/2006/840-П/1290, згідно якого ОСОБА_2 поручається перед ВАТ КБ «Надра» за виконання ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором.(а.с.13)

10 листопада 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено додаткові угоди до кредитного договору № 6/4/2006/840-К/1289 від 29 вересня 2006 року. (а.с.6-12)

20.09.2019 р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір відступлення прав вимоги №GL3N24068, в результаті чого до позивача перейшли права вимоги за Кредитними договорами та за забезпечувальними договорами, зокрема за Кредитним договором №6/4/2006/840-К/1289 від 29.09.2006 р. та Договором поруки №6/4/2006/840-П/1290 29.09.2006 р.(а.с.14-16)

В своєму позові позивач зазначає, що розрахунок 3 % річних за порушення зобов`язання з повернення кредиту в сумі 746 246,10 гривень за останні 3 роки до звернення до суду з даним позовом складає 67 162,14 грн. Розрахунок 3 % річних за порушення зобов`язання з повернення процентів за користування кредитом в сумі 905 766,16 гривень за останні 3 роки до звернення до суду з даним позовом складає 81 518,95 гривень. Таким чином сума, що підлягає до стягнення становить 148 681,09 грн.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами Договору №GL3N24068 від 20.09.2019 р. про відступлення права вимоги (п.1, п.2) до нового кредитора переходять всі права за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними Договорами, сплати Боржниками грошових коштів, процентів, штрафних санкцій у розмірах, встановлених у додатку № 1 до цього Договру. Права кредитора за основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як вбачається з п.5 Договору №GL3N24068 від 20.09.2019 р. про відступлення прав вимоги новий кредитор, підтверджує, що в момент укладання цього договору отримав від Банку усі наявні в Банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників, про що Сторони складають відповідні акти приймання передачі документації.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Як вбачається із заперечень відповідачів вони не згодні із сумою, яка передана як борг за основним договром кредитування від первісного кредитора до нового кредитора, що також вбачається із письмових доказів, наданих суду, а саме, відповіді боржника ОСОБА_1 на вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Гефест" про погашення боргу.

Таким чином, при наявності спору щодо суми основного боргу за договором кредиту, позивач повинен довести належними доказами ці суми, а саме, первісними бухгалтерськими документами та розрахунками щодо залишку боргу та нарахованих і не сплачених відсотків за користування кредитом. За наявності таких доказів можливо перевірити ці суми та нарахувати три відсотки річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

Однак, позивачем не надано належних доказів на підтвердження заборгованості відповідачів.

Статтями 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, зокрема, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували заборгованість відповідача перед позивачем, суду не надано, так само як не надано будь-яких документів, які надавав первісний кредитор новому кредитору відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги на підтвердження заборгованості боржника ОСОБА_1 .

Із наданих суду доказів вбачаєтся, що незважаючи на звернення боржника до нового кредитора за наданням доказів суми заборгованості, новий кредитор не надав боржникові доказів переходу до нього прав у зобов`язанні в обсязі, що заявлені в претензії до боржника, що відповідно до положень ст. 517 ЦК України надає можливість боржнику не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. А як зазначено в даній нормі закону первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

На підтвердження наявності заборгованості позивачем надані суду лише кредитний договір №6/4/2006/840-К/1289, Додаткова угода № 1 та Додаткова угода № 2 до даного договору, Договір поруки № 6/4/2006/840-П/1290 від 29.09.2006 р. та Договір №GL3N24068 від 20.09.2019 р. про відступлення прав вимоги, до якого наданий витяг з Додатку № 1 до Договору від 20.09.2019 р., який містить лише прізвища божника та поручителя, вказівки на номери та дати договорів кредиту та поруки, найменуваня валюти боргу (але в цій графі не зрозумілі данні через накладення печатки на текст), та цифри у графах: основний борг, відсотки, комісії, пеня, комісії в упр.обп., борг усього, основний борг ЕКВ, комісії ЕКВ, комісії в упр.обп.ЕКВ, пеня ЕКВ, загальний розмір заборгованості боржника на дату укладення Договору, грн.).

Основний документ, який за твердженням позивача підтверджує заборгованість, - це витяг з Додатку № 1 до Договору від 20.09.2019 р., але в цьому документі є лише загальні суми без будь-яких розрахунків та пояснень їх значень, при цьому, суми основного боргу та відсотки потворюються і мають різні показники.

Жодний з цих доказів не підтверджує достовірно суму заборгованості відповідача за кредитним договором, а відсутність інших належних доказів не дає суду можливості самостійно перевірити суму боргу та правильність нарахування відсотків в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При оцінці доказів суд враховує положення ст.ст. 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування рп.

Таким чином, суд вважає, що в задоволені позовних вимог належить відмовити через їх недоведеність.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», , адреса: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Я.М. Горбунова