Ухвала

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 613/1599/19

провадження № 61-467ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року у складі колегії суддів:

Хорошевського О. М., Бурлака І. В., Пилипчук Н. П., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ СК «Провідна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП).

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 29 березня 2018 року між ПрАТ СК «Провідна» та представництвом «Сіско Сістемз Менеджмент» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту

№ 06/0668840/9069/18, забезпечений транспорт «SUZUKI VITARA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 15 липня 2018 року на автодорозі М-05-Київ-Одеса 100 км 5 м сталося ДТП за участю автомобіля марки «SUZUKI VITARA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «VOLVO FH 13/480», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . У результаті ДТП пошкоджено автомобіль марки «SUZUKI VITARA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застрахований у ПрАТ СК «Провідна» відповідно до договору страхування № 06/0668840/9069/18. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року закрито провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхового акта та договору страхування від 29 березня 2018 року розмір страхового відшкодування становить 230 364,27 грн, який позивач сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс»), поліс № АК/008566626.

13 лютого 2019 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» частково виплатила страхове відшкодування на рахунок ПрАТ СК «Провідна» у розмірі 98 000,00 грн, у межах ліміту своєї відповідальності за мінусом франшизи, у зв`язку з чим, до позивача, у порядку зворотної вимоги, перейшло право на отримання від відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, завданої внаслідок ДТП.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 132 364,27 грн - на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 01 квітня

2020 року в задоволенні позову ПрАТ СК «Провідна» відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ СК «Провідна» задоволено, рішення Богодухівського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ПрАТ СК «Провідна».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК «Провідна» 132 364,27 грн - на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду

від 18 грудня2020 рокута залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 129 164,48 грн та станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень відмовити у відкритті касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (справа «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (ухвала

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду

від 18 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак