КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію з повноваженнями ліквідатора Ірклієнка Юрія Петровича, третя особа: Державна іпотечна установа, про зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Плачинди Костянтина Олександровичана рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року,

встановив:

у травні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили зобов`язати відповідача вчинити дії щодо виключення з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей щодо обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також видати довідку про відсутність заборгованості.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року позов було задоволено.

Зобов`язано АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію з повноваженнями ліквідатора Ірклієнка Ю.П. вчинити дії щодо виключення з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію з повноваженнями ліквідатора Ірклієнка Ю.П. надати ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором №1567рvі-06-05 від 23.06.2005.

Не погоджуючись із рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Плачинди К.О., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір №1567pvi-06-05, відповідно до умов якого позивачу надано кредит в розмірі 30 000 доларів США зі сплатою 11% річних строком до 23 червня 2020 року. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1567/1.

03 серпня 2005 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір іпотеки №Д-284, відповідно до умов якого позивачі передали в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» належне їм на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року (справа №756/9539/14-ц) з позивачів на користь банку було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №1567pvi-06-05 від 23 червня 2005 року в розмірі 245 000 грн. 67 коп., а також судовий збір.

На виконання вказаного рішення суду 25 березня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи №2/756/246/15, які в подальшому були пред`явлені стягувачем до виконання.

Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Поліщук В.В. від 22 вересня 2017 року виконавче провадження №47425645 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/246/15 від 25 березня 2015 року про солідарне стягнення з позивачів на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості у розмірі 245 000 грн. 67 коп. було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням.

За таких обставин судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що зобов`язання позивачів перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №1567pvi-06-05 від 23 червня 2005 року виконані в повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що право вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачем, було відступлено Державній іпотечній установі за Договором відступлення права вимоги №14/4-В від 11 лютого 2015 року, а тому АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є неналежним відповідачем у справі, оскільки не може встановити наявність або відсутність заборгованості позивачів. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Так, матеріали справи свідчать про те, що 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір відступлення права вимоги з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових від 11 лютого 2015 року, укладеного для виконання зобов`язань АТ «Банк «Фінанси та кредит» за кредитним договором.

Пунктом 2.1 цього Договору сторони погодили, що набуття новим кредитором прав вимоги відбувається в день прийняття рішення НБУ про віднесення АТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після настання сукупності обставин, визначених пп. 2.1 1 Договору (неповернення АТ «Банк «Фінанси та кредит» Державній іпотечній установі суми кредиту та (або) нарахованих процентів за користування кредитом у строк, визначений кредитним договором) та однієї з обставин, визначеної пп. 2.1.2. цього Договору ( розміщення Державною іпотечною установою у газеті «Урядовий кур`єр» повідомлення про відступлення права на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» прав вимоги) або 2.1.3 цього Договору (отримання АТ «Банк «Фінанси та кредит» від Державної іпотечної установи повідомлення про відступлення на її користь прав вимоги, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з розпискою в одержанні) або 2.1.4. цього Договору (отримання АТ «Банк «Фінанси та кредит» від Державної іпотечної установи повідомлення про відступлення на її користь прав вимоги, що підтверджується відміткою про одержання на копії повідомлення).

Пунктом 2.1.5 Договори його сторони погодили, що Державна іпотечна установа має право направити або розмістити повідомлення про відступлення права вимоги тільки за умови неповернення АТ «Банк «Фінанси та кредит» Державній іпотечній установі суми кредиту та (або) нарахованих процентів за користування кредитом у строк, визначений кредитним договором.

В даному випадку саме по собі надання до суду світлокопії Договору про відступлення права вимоги не є належним доказом на підтвердження переходу права вимоги до позивачів новому кредитору та не свідчить про те, що АТ «Банк «Фінанси та кредит» є неналежним відповідачем у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року про стягнення з позивачів заборгованості відбулось саме на користь відповідача АТ «Банк «Фінанси та кредит». Доказів заміни стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповіді АТ «Банк «Фінанси та кредит» від 03 жовтня 2018 року та 12 жовтня 2019 року на запити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання довідки про відсутність заборгованості та зняття обтяження з квартири не містять посилань на відступлення права вимоги на користь нового кредитора.

Зі змісту вказаних відповідей вбачається, що позивачам було відмовлено у знятті заборони відчуження майна та видачу довідки про відсутність заборгованості з підстав наявності заборгованості за кредитним договором, а також вказано, що факт наявності судового рішення не зупиняє нарахування процентів, комісій, неустойки та інших платежів за кредитним договором, а тому сплата сум виключно тих, що передбачені рішенням суду не є повним і належним виконанням зобов`язань за кредитним договором.

Судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що відповідачем не було доведено наявності у позивачів заборгованості та її розміру, а також враховано, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник відповідача АТ «Банк «Фінанси та кредит» - Плачинда К.О. посилався також на те, що у зв`язку з передачею кредитної справи позивачів новому кредитору Державній іпотечній установі оригінали кредитного договору та інших документів у банку відсутні, що позбавляє його можливості встановити розмір наявної заборгованості та наявність підстав для зняття обтяження з іпотечного майна.

Разом з тим, надана до суду апеляційної інстанції світлокопія Акту приймання та передачі (активів та документів) до Договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 01 липня 2020 року свідчить про те, що Державній іпотечній установі були передані лише нотаріально посвідчені копії укладених з позивачами договорів кредиту, поруки та іпотеки. Вказані обставини також спростовують твердження скаржника про неналежність АТ «Банк «Фінанси та кредит» як відповідача.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Плачинди Костянтина Олександровичазалишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді