Справа № 522/5925/17
Провадження № 2/522/3281/21
УХВАЛА

20 січня 2021 року 14 січня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в міста Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Ільченко Н.А.) від 27 березня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 липня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу по цивільній справі.

02 травня 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Загороднюк В.І.) прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: КП ЖКС «Порто-Франківський», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Ухвалою суду від 25 липня 2018 року клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено. Призначено по цивільній справі будівельно-технічну експертизу.

03 грудня 2018 року ухвалою суду витребувано з Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз цивільну справу № 522/5925/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП ЖКС «Порто-Франківський», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири для розгляду заяви представника позивача про виправлення помилки в ухвалі суду від 25.07.2018 року про призначення будівельно-технічної експертизи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.01.2019 року справа розподілена на суддю Чернявську Л.М.

Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року відмовлено представнику ОСОБА_2 у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі суду від 25.07.2018 року шляхом зміни експертної установи.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 квітня 2019 року.

11 січня 2021 року від адвоката Мойсєєнко М.О. до суду надійшло повідомлення, що з 23.12.2020 року остання не представляє інтереси відповідача ОСОБА_1 .

18 січня 2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді. Підставами відводу зазначила, що суддя Чернявська Л.М. поза судовим засіданням без фіксації постійно примушує Заявника та спонукає визнати позов та зробити сусідці ремонт. Тиск судді здійснюється безпідставно, адже в матеріалах справи наявне експертне дослідження та висновки судової будівельно-технічної експертизи зазначають про неможливість встановити причини залиття квартири. Також суддя відкладає розгляд справи з незрозумілих підстав. Також у Заявника є підозра в упередженості та зацікавленості судді, які виражені в свідомому порушенні прав та обов`язку Заявника.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву позивача про відвід, вважає, що вона необґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

- суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

- слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вбачає, що обставини, на які вказує позивач, є його особистою суб`єктивною думкою та не відносяться до об`єктивних обставин при розгляді даної справи, з якими законодавець пов`язує відвід судді.

При цьому, суд не погоджується із доводами позивача з приводу незрозумілих підстав відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 05 квітня 2019 року оголошено по справі перерву до 19 червня 2019 року у зв`язку наданням учасникам справи часу для надання документів, які необхідні для проведення експертизи.

18.06.2019 року від представника ОСОБА_2 адвоката Самус Є.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

07 серпня 2019 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просила надати час для вирішення питання щодо виконання ремонтних робіт, судом оголошена перерва до 07.11.2019 року.

07 листопада 2019 року в судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Самус Є.С. просив надати час, для усунення течії в квартирі, судове засідання відкладено на 21.01.2020 року.

21 січня 2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Самус Є.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 продовжують мирні переговори.

21 січня 2020 року від представника КП ЖКС «Порто-Франківський» надійшла заява про відкладення судового засідання.

З урахуванням щорічної відпустки головуючого судді розгляд справи відкладено на 09.04.2020 року.

07 квітня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Мойсєєнко М.О. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи.

08 квітня 2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Самус Є.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності та за наявними матеріалами у справі.

Розгляд справи відкладено на 16 червня 2020 року.

15 червня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Мойсєєнко М.О. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи. Розгляд справи відкладено.

04 грудня 2020 року в судове засідання з`явились позивач та її представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3 які заявили, що відводів немає, складу суду довіряють. Представник ОСОБА_2 адвокат Самус Є.С. просив надати час для проведення експерименту та визначення причини залиття квартири. Представник відповідача ОСОБА_3 не заперечувала. Розгляд справи відкладено на 15.03.2021 року.

Окрім того, суд вбачає, що обставини, за якими позивач, пов`язує необхідність відводу судді, обґрунтовані з посиланнями на процесуальні дії головуючої судді, з якими сторона не згодна.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Між тим, не вбачаючи об`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суду при вирішенні процесуальних питань, суд вважає, що непогодження позивача з процесуальною дією не може бути підставою для відводу суддів, та в подальшому може бути предметом розгляду при апеляційному оскарженню рішень по справі.

Щодо доводів заяви про відвід, який стосується суб`єктивного критерію безсторонності суддів, а саме: особистої упередженості судді в розгляді даної справи, то припущення відносно безсторонності та можливої упередженості в даній справі, є безпідставним.

Також, слід звернути увагу, що твердження ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_6 поза судовими засіданнями без фіксації постійно примушує та спонукає визнати позов та зробити сусідці ремонт, не відповідає дійсності, при цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не була присутня на жодному із судових засідань.

Отже, відкладення розгляду справи з поважних причин, не є обґрунтованою підставою для відводу судді та не свідчать щодо об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, і враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді у зв`язку з необґрунтованість.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження по даній справі та передачі заяви до канцелярії Приморського районного суду м.Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Чернявської Л.М.

Керуючись: ст. ст. 10-13, 36, 39, 40, 43, 49, 89, 247, 258-260, 268, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді.

Зупинити провадження за розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа КП ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири протягом двох днів для вирішення питання відповідно до ст.40 ЦПК України.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м.Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Чернявської Л.М.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції.

Суддя Л. М. Чернявська