ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Чернівці

справа № 713/478/21

провадження №22-ц/822/1014/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Осокіна А.Л.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вашківецької міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (до зміни прізвища « ОСОБА_1 »), його бабусі ОСОБА_4 та його дядьку ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 . Позивачу та ОСОБА_5 належало по 33/100 ідеальних частини квартири, а ОСОБА_4 - 34/100 частини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але свої спадкові права належним чином не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті позивач залишився і надалі проживати у цій квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 - мати позивача і рідна сестра ОСОБА_5 .

Вказував, що він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_5 , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки він не є спадкоємцем за законом, тому спадщину він прийняти не може.

Зазначав, що він з моменту смерті свого дядька постійно проживає у вказаній квартирі впродовж 19 років, проводив поточний ремонт, сплачує послуги енергопостачання, та вважав себе єдиним власником цієї квартири як єдиний спадкоємець та не зав, що він не являється спадкоємцем після смерті дядька.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати за ним право власності на 67/100 ідеальних частки квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено наявності сукупності умов для набуття права власності за набувальною давністю, що передбачено положеннями ст. 344 ЦК України.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що він починаючи з 1996 року по даний час відкрито, добросовісно та безперервно володіє квартирою, сплачує комунальні послуги, укладає договори, проводить поточний ремонт, оскільки у дядька ОСОБА_5 не було спадкоємців, тому він вважав себе єдиним законним власником спірного майна.

Твердження суду першої інстанції про те, що на момент смерті дядька ще була живою його мати, ОСОБА_5 , яка була спадкоємицею другої черги за законом, теж ніяк не спростовує його добросовісності, оскільки мати померла у 2002 році, до даного майна ніяких претензій не висувала, спадкова справа після її смерті не відкривалася.

Крім того, Вашківецька міська рада визнала його позов, відтак у суду не було підстав вимагати додаткових доказів його добросовісності, а судом першої інстанції не було встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу Вашківецька міська рада об`єднаної територіальної громади позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 (до зміни прізвища « ОСОБА_1 »), його бабусі ОСОБА_4 та його дядьку ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Позивачу та ОСОБА_5 належало по 33/100 ідеальних частини квартири, а ОСОБА_4 - 34/100 частини, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 липня 1997 року, копією Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10,11,12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої прийняв спадщину її син ОСОБА_5 , однак своїх спадкових прав не оформив, що підтверджується довідкою виконкому Вашківецької міської ради від 29 січня 2021 року №139. Після прийняття спадщини він став власником 67/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Постановою нотаріуса від 18 грудня 2020 року №523/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не є тією особою, яка б закликалася до кола спадкоємців (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 - мати позивача і рідна сестра ОСОБА_5 . З Витягу зі спадкового реєстру вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_5 не відкривалася (а.с.53).

З довідки виконкому Вашківецької міської ради від 26 лютого 2021року №282 вбачається, що позивач був єдиним членом родини померлого ОСОБА_5 .

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння становить десять років.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Водночас володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

З огляду на викладене за набувальною давністю може бути визнане право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 214/3083/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 (до зміни прізвища « ОСОБА_1 »), його бабусі ОСОБА_4 та його дядьку ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 . Позивачу та ОСОБА_5 належало по 33/100 ідеальних частини квартири, а ОСОБА_4 - 34/100 частини, що підтверджується копією дублікату свідоцтва про право власності на житло від 28 липня 1997 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину на 34/100 частини спірної квратири прийняв її син ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але свої спадкові права належним чином не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті спадщину на 67/100 квартири АДРЕСА_1 , ніхто не прийняв.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 - мати позивача і рідна сестра ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області від 18 грудня 2020 року №523/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки він не є спадкоємцем за законом, тому спадщину він прийняти не може.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 після смерті рідного дядька добросовісно заволодів спірною частиною квартири, так як він не знав про відсутність у нього підстав для набуття права власності на спадкове майно, добросовісно помиляючись та вважаючи себе спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 , рідного дядька. Також слід зазначити, що частка у спірній квартирі, що належала померлому ОСОБА_5 , не була виділена, а також не було визначено порядку користування житловим приміщенням.

З часу смерті ОСОБА_5 , позивач більш ніж 19 років володіє вказаною часткою квартири відкрито та безперервно, здійснює її утримання, сплачує комунальні послуги.

З довідки виконкому Вашківецької міської ради від 26 лютого 2021року №282 вбачається, що позивач був єдиним членом родини померлого ОСОБА_5 (а.с.30).

З довідки виконкому Вашківецької міської ради від 17 грудня 2020 року №1830 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у спірній квартирі з 1996 року по даний час (а.с.29). При цьому, починаючи з 28 липня 1997 року є співвласником вказаної квартири, частка якого не виділена в натурі.

Крім цього слід вказати, що власник спірного майна помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто у такого майна з 2002 року відсутній власник.

Позивач заволодів майном без достатніх правових підстав, оскільки у 2002 році у нього були відсутні правові підстави для виникнення права власності в момент заволодіння (договір, спадкування, тощо).

Зокрема, що стосується спадкування, то він не відносився до жодної із двох черг спадкоємців померлого згідно ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на час заволодіння майном (ст.ст.529, 530), заповіт померлий на користь позивача не складав, утриманцем, усиновленим він також не був. Інших підстав для спадкування майна померлого у позивача не було.

Крім цього, спадкоємців (правонаступників) у померлого ОСОБА_5 немає, спадкова справа не заводилася.

Також, майно фактично повинно було перейти до держави (ст.555 ЦК УРСР), і тому відповідно позивач не міг успадкувати вказане майно у порядку ЦК України 2004 року, умовно як спадкоємець четвертої або п`ятої черги (ст.ст.1264, 1265 ЦК України).

Однак жодних дій щодо визнання вказаного майна відумерлою спадщиною, органом місцевого самоврядування не вчинялось, водночас відповідач Вашківецька міська рада об`єднаної територіальної громади позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності за набувальною давністю визнала.

Зважаючи на вказане, з урахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутній інший спосіб для захисту порушеного права, окрім визнання за ним права власності на спірне майно за набувальною давністю в судовому порядку, з урахуванням також і того факту, що жодних дій щодо визнання вказаного майна відумерлою спадщиною органом місцевого самоврядування протягом 19 років не вчинялось, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального права та процесуального права, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 67/100 квартири АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк