КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року місто Київ.

Справа № 2605/16945/12

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14654/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.

суддів Кравець В.А., Шкоріна О.І.

при секретарі Міщенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року (ухвалене в складі судді Диби О.В., інформація щодо дати складання повного тексту ухвали відсутня)

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста»,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №61185008 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/444/13 від 12.06.2013, виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 1 000 000,00 грн.

Вказав, що 06.02.2020 ним відкрито виконавче провадження з виконання вище вказаного виконавчого листа, а також з метою забезпечення реального виконання рішення суду 06.02.2020 винесено постанову про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що ОСОБА_1 повідомлений належним чином.

Крім того, зазначив, що приватним виконавцем на адресу боржника неодноразово направлялись виклики, якими зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до приватного виконавця, проте боржник на виклики не з`являвся, що свідчить по свідоме ухилення від виконання. Також вказав, що згідно відомостей Державної прикордонної служби України божник неодноразово перетинав державний кордон України у 2018-2019 роках.

Станом на дату звернення рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, отже останній ухиляється від свого обов`язку виконувати рішення суду, у зв`язку з чим приватний виконавець просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвестохіллс Веста».

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», 10.09.2021 року звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та ухвали нову про задоволення подання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що звернення приватного виконавця із відповідним поданням про обмеження у праві виїзду за кордон - це крайній захід, який повинен бути застосований до боржника, так як інші способи в рамках повноважень приватного виконавця щодо виконання рішення боржником, вичерпані. Боржник має фінансову можливість виконувати рішення суду, проте, ухиляється від такого обов`язку. Із врахуванням того, що рішення суду із 2013 року по 2021 рік не виконується , приватним виконавцем здійснено вичерпний перелік можливих заходів у виконавчому провадженні, із врахуванням належного повідомлення боржника, позиція суду щодо відсутності підстав для задоволення подання є помилковою та формальною.Боржник фактично нівелює інститут виконання судових рішень, що в свою чергу є неприпустимим, а тому, подання приватного виконавця слід задовольнити, так як всі попередні заходи стягнення заборгованості не призвели до бажаного результату, рішення не виконується, заборгованість не погашається як в добровільному так і в примусовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк учасники справи не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Боржник в жодне з призначених апеляційним судом судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся як поштою так і через сайт апеляційного суду .

У відповідності до ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 76)

Відповідно до зворотного повідомлення ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи 16.11.2021 року належним чином 03.11.2021 року (а.с. 78)

Про розгляд справи 16.11.2021 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Кошарський О.В., представник ТОВ«Фінансова компанія Інвестохіллс Веста»,-повідомлені на офіційну електронну поштову адресу ( а.с. 74-75).

Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення її на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, в судове засідання апеляційного суду, призначене на 16 листопада 2021 року учасники справи не з`явились. Про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Так, як рішення суду постановлено за відсутності сторін, відповідно до ст. 268 ЦПК України датою його постановлення є дата складання повного судового рішення.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на викладене та ураховуючи положення ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 441 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2013 позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0189/08/00-КС від 30.12.2008 заборгованість у розмірі 30 370 269,92 грн. та судовий збір у сумі 3 219,00 грн.

12.06.2013 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/444/13 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2019 замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у зобов`язанні ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0189/08/00-КС від 30.12.2008 у розмірі 30 370 269,92 грн. та сплаченого судового збору у сумі 3 219,00 грн.

06.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження ВП №61185008 з виконання виконавчого листа № 2/756/444/13 від 12.06.2013, виданого Оболонським районним судом м. Києва.

Крім того, 06.02.2020 прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

25.05.2021 приватним виконавцем рекомендованим листом направлявся виклик боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця щодо сплати боргу, який згідно витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» вручено, проте вимоги приватного виконавця виконані не були.

Згідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.07.2020 боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України у 2018-2019 роках.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи, або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В свою чергу, відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за № 6, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правам з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме приватний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів подання не вбачається, що приватним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішень. Також наявні у матеріалах справи докази не містять підтвердження факту отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника, тому відсутні підстави стверджувати, що боржник обізнаний про свої обов`язки та про наявність виконавчого провадження та умисно ухиляється від виконання рішення

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, так як вони повністю спростовуються наявними в справі письмовими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, На виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарського Олександра Володимировича знаходиться виконавче провадження № 61185008 з виконання виконавчого листа № 2/756/444/13, виданого 12.06.2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість в розмірі 1000000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва в справі №2605/16945/12 замінено стягувана на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" ().

06.02.2020 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 61185008, яку 07.02.2020 р. рекомендованим листом направлено боржнику за його адресою проживання, яка вказана у виконавчому документі. Окрім цього з метою забезпечення реального виконання рішення суду 06.02.2020 р. винесено постанову про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник повідомлений належним чином.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», 06.02.2020р. на адресу боржника рекомендованим листом направлено виклик виконавця із вимогою з`явитись до приватного виконавця 27.02.2020р. о 11.00 год. та надати пояснення щодо невиконання рішення суду а також надати інформацію про майно та доходи. Однак, на даний виклик боржник не з`явився до приватного виконавця. В подальшому, 25.05.2021р., приватним виконавцем знову було направлено виклик з вимогою з`явитися 03.06.2021р. о 12:30 год. Боржник на вказаний виклик не відреагував, до виконавця не з`явився та про наявність поважних причин неявки не повідомив.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, надано відповідь про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що іншого ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником - не зареєстровано. Коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувана - недостатньо.

Таким чином, Боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

Більш того, викликами приватного виконавця боржника повідомлено, що у разі неявки у вказану дату та час, у відповідності до вимог чинного законодавства, буде підготовлено та подано подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник борг стягувачу не повертає, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до трек номеру 250 вбачається, що ОСОБА_1 отримав виклик приватного виконавця надати пояснення щодо невиконання рішення суду, яке останнім отримано 07.07.2021 року (а.с. 15) Вказаний доказ свідчить про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження , разом з тим останній до виконавця так і не з`явився, жодних дій спрямованих на виконання свого обов`язку не вчинив.

До апеляційного суду Боржник ОСОБА_1 , будучи повідомленим про судовий розгляд, також не з`явився, жодних доказів на підтвердження, хоча б часткового виконання рішення суду не надав. При цьому боржник має фінансову можливість перетинати кордон України та відвідувати інші країни, що підтверджується наданою виконавцем довідкою.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статей 3, 4, 18, 19, 24, 25, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати у встановленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в іпотеці або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

За обставинами даної справи доведено та встановлено, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не утримується від вчинення дій які ускладнюють виконання рішення суду, не надав у строк встановлений виконавцем достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках та наявність грошових коштів а також будучи обізнаним про відкрите виконавче провадження на виклики до виконавця не з`являється.

Доказів на підтвердження того, що у боржника відсутня можливість, від незалежних від нього обставин виконувати свої обов`язки по виконанню рішення суду ні виконавцю ні до суду подано не було.

Судом встановлено, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, мало того вільно виїжджає за межі України, не вживаючи заходів для виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовимвідправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону № 1404-УІІІ, за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

Постанови, в тому числі про відкриття виконавчого провадження були надіслані на адресу, зазначену у виконавчому листі, також є в справі відповідна інформація про отримання боржником виклику до виконавця, тобто боржник вважається належно повідомленим про виконавче провадження та про свої обов`язки виконувати рішення суду.

Висновок суду першої інстанції про не проведення виконавцем всіх примусових заходів не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується поданими доказами, з яких вбачається, що виконавцем здійснені всі можливі запити, щодо встановлення наявності майна у боржника.

За вказаних обставин, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, а тому колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а також вчиняє дії, які роблять неможливим та ускладнюють його виконання, що є неприпустимим в силу вимог закону і порушують права стягувача на своєчасне виконання судового рішення і одержання власних коштів від боржника.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У справі «Soering vs UK» від 7 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Судом встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням у демократичному суспільстві, яке носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, судом не надано належної оцінки поданим та долученим до подання доказам не вірно застосовані норми матеріального права, порушено процесуальні норми, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 382- 384, 389 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року - скасувати.

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України,- задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до погашення заборгованості в повному обсязі за виконавчим документом № 2/756/444/13 , виданим Оболонським районним судом м. Києва 12 червня 2013 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 17 листопада 2021 року.

Головуючий: О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна