Ухвала

21 січня 2021 року

м. Київ

справа 757/18055/18

провадження № 61-15453ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду

з вищевказаним позовом, у якому просили: відшкодувати

ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету шкоду, заподіяну терористичним актом у зв`язку із зруйнованим домоволодінням, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 у сумі 379 639,00 грн та 100 000,00 грн моральної шкоди; відшкодувати ОСОБА_2 за рахунок коштів державного бюджету шкоду, заподіяну терористичним актом, у зв`язку із зруйнованим домоволодінням, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 у сумі 379 639,00 грн та 100 000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої терористичним актом, задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку

на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у загальному розмірі 40 000,00 грн.

В решті рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого

2019 року залишено без змін.

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня

2020 року (надійшла до суду 22 жовтня 2020 року), в якій просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 23 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати докази на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору, та запропоновано надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

09 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшло рекомендоване повідомлення, в якому вказано, що ОСОБА_2

05 листопада 2020 року отримала копію ухвали Верховного Суду

від 23 жовтня 2020 року.

03 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшов конверт з ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року, за закінченням терміну зберігання, який направлявся ОСОБА_1 .

Станом на 20 січня 2021 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду

від 23 жовтня 2020 року, заявниками не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць