Провадження № 2/686/5324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Лісогринівецької сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Лісогринівецької сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Просить розірвати шлюб, укладений 03 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

На обґрунтування свого позову вказала, що 03 лютого 2007 року між нею та відповідачем, було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2014 року, який на даний час проживає з нею , та вона несе витрати на його утримання.

Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

У зв`язку з тим, що від шлюбу у них є малолітня дитина то виникла необхідність вирішити питання визначення місця проживання дитини. Їх сину скоро виповнюється 7 років, він ще не вийшов з дитячого віку і потребує постійної материнської турботи і піклування. Дитина більш схильна до неї, через те, що вона йому більше приділяє уваги, підтримує захоплення сина, допомагає з навчанням, має змогу брати лікарняний лист при хворобі та має більш тісний емоційний зв`язок.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцем знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Представники третьої особи в судовому засіданні вказали, що вважають позов таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 03 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 від 03 лютого 2007 року.

У шлюбі в них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя подружжя не склалось, збереження шлюбних стосунків не можливе.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі.

В судовому засіданні судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини, суд враховує, що згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лісовогоринівецької сільської ради від 06.09.2021 року - служба у справах дітей Лісовогринівецької сільської ради вважає за доцільне, щоб малолітній ОСОБА_5 , 2014 року народження проживав разом з матір`ю, але батько брав також активну участь у вихованні та розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не заперечує стосовно визначення місця проживання сина разом з позивачем, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, суду вважає, що слід визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 7, 19, 24, 29, 141, 161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Шлюб укладений 03 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №7, розірвати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 гривень сплоченого судового збору.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_1 .

Третя особа: служба у справах дітей Лісогринівецької сільської ради с. Лісові Гринівці вул.Центральна,4 Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 27.09.2021 року.

Суддя: О.В. Мазурок