Справа № 266/3094/21
Провадженя№ 2/266/879/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.11.2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач взяв у неї в борг 25000 доларів США, що підтверджується розпискою про отримання від неї в борг грошових коштів. Цією розпискою відповідач зобов`язався повернути гроші їй за її вимогою. Вона надіслала відповідачу 14.05.2021 року вимогу про повернення суми боргу по пошті однак він їй борг не повернув по теперішній час. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути зі ОСОБА_2 на її користь суму боргу у розмірі 690500,00 грн., по курсу гривні до долару на день подання позову (25000доларів США * 27,62грн.), стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, які становлять 10000,00грн. - витрати на правовому допомогу та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.05.2021р. вказану позовну заяву залишено без руху.

08.07.2021р. позивачкою надано до суду заяву на усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.08.2021р. провадження по справі відкрито, призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.11.2021р. підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 до суду надала заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутністю.

Представник позивачки ОСОБА_3 , який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, до суду надав заяву, якою заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти постановлення заочного рішення, справу просив розглянути за його відсутністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`являється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, і тому суд, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 545 ЦК України наявність боргового документу у кредитора є підтвердженням факту невиконання зобов`язань боржником.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, справа № 6-63цс13).

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Матеріалами справи встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, у вигляді розписки, за яким позивачка ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 15.10.2003р. у якості позики 25000,00 доларів США, а останній зобов`язався повернуту зазначену суму за вимогою (а.с. 4).

Згідно з вимогою та накладною «Укрпошта» ОСОБА_1 14.05.2021р. направила відповідачу вимогу про повернення їй суми боргу за розпискою у розмірі 25000,00 доларів США (а.с. 5-7).

Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджуються розпискою, підписаною ОСОБА_2 , за яким відповідач 15.10.2003р. отримав грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 686250,00 грн., по курсу гривні до долару на день подання позову 24.05.2021р. (25000доларів США * 27,62грн.).

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідачки на користь позивача, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 10000,00грн, які підтверджені документально товарним чеком від 13.05.2021р. про сплату 10000,00грн., ордером серії ДН № 087897 від 01.07.2021р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, договором про надання правової допомоги від 13.05.2021р., розрахунком судових витрат позивача на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 690500,0/ 686250,00=99,38 %, а саме судовий збір (6905*99,38 %=6862,19) в розмірі 6 862,19грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 263-265, 268, 279, 280, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 686250,00 (шістсот вісімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00коп. та судовий збір в сумі 6862 (шість тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 19 копійок, а загалом 16862(шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 19коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 19.11.2021 року.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , м. Маріуполь