Справа № 177/712/20
Провадження № 2/177/70/21
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

14 січня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 22.06.2020 з указаним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 2158, вчинений 28.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 16.04.2013 № R3В.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. 28.03.2019 вчинено виконавчий напис № 2158, яким із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнуто несплачену в строк заборгованість за кредитним договором від 16.04.2013 № R100416313В, у загальному розмірі 52863,82 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту - 36363,29 грн, за відсотками - 6210,53 грн, за комісією - 10140,00 грн, витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом 150,00 грн.

Про наявність зазначеного виконавчого напису, який перебував у провадженні Ірпінського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивачу стало відомо в березні 2020 року.

Ознайомившись 08.04.2020 з матеріалами виконавчого провадження, позивачем на адресу Ірпінського міського відділу ДВС 21.04.2020 направлено заяву про передання матеріалів виконавчого провадження за підвідомчістю, оскільки його місце проживання у виконавчому написі зазначено неправильно, у м. Ірпінь позивач ніколи не проживав та не був зареєстрований. Державним виконавцем Криворізького районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щербаковою Л.А. постановою від 25.05.2020 прийнято зазначене виконавче провадження.

Позивачем зазначено, що стягнення за вказаним виконавчим написом здійснено за період з 06.11.2014 по 15.03.2019, тобто майже за 5 років, однак Законом України «Про нотаріат» встановлено інший строк давності. Виконавчий напис видається, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Крім того, зі змісту виконавчого напису не вбачається надання нотаріусу доказів отримання ОСОБА_1 письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. Виходячи з його змісту ПАТ «ВТБ Банк» відступило борг на користь ТОВ « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

Оскільки приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. виконавчий напис № 2158, яким із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 52863,82 грн, вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та чинного законодавства, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом, де просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 17.09.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. витребувані засвідчені копії нотаріальної справи про вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Однак, після спливу встановленого строку, судом не було отримано відомостей про виконання ухвали суду від 17.09.2020 про витребування доказів, поштова кореспонденція, яка направлялася приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М., повернулася без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В зв`язку з викладеним вище, ухвалою суду від 18.11.2020 задоволено клопотання позивача та витребувані докази - засвідчені копії нотаріальної справи про вчинення оспорюваного виконавчого напису, від Київського державного нотаріального архіву.

У судове засідання позивач не з`явився, суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач та третя особа до суду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні не подали.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача та третьої особи, неподання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив, у силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши письмові докази в справі, копії нотаріальної справи про вчинення оспорюваного виконавчого напису (а.с. 73-96), надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судовим розглядом встановлено, що 16.04.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R3В. Умовами даного кредитного договору передбачено надання позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00 грн на строк до 16.04.2016, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. Позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управлінням кредитом у розмір 1,69% від початкової суми кредиту (а.с. 12-17).

Зі змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що ПАТ «ВТБ Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від 07.11.2014 №071114нв, відступило право вимоги за кредитним договором від 16.04.2013 №R3В ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке, у свою чергу, на підставі договору відступлення прав вимоги від 24.007.2018 № 201807-1/2, відступило право вимоги за зазначеним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с. 18-19).

ДиректорТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернувся 15.03.2019 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису.

Вивченням копії нотаріальної справи, витребуваної з Київського державного нотаріального архіву встановлено, що приватному нотаріусу ОСОБА_2 для вчинення нотаріальної дії стягувачем надано пакет документів, який містить відомості по розрахунку суми заборгованості за кредитним договором від 16.04.2013 № R3В, за період з 06.11.2014 по 15.03.2019, на загальну суму 52713,82 грн (а.с. 78, 79), копію кредитного договору від 16.04.2013 №R3В (а.с.92-95), копії договору про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та додатками до них (а.с. 80-91), повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за вих. 16-289 від 11.02.2019 та вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань за вих. №16-289 від 11.02.2019, направлених йому за адресою: АДРЕСА_1 , та список сформованих поштових відправлень листів від 11.02.2019 № 1006 (а.с. 96). Будь-яких документів, які б підтверджували отримання позичальником вимоги банку приватному нотаріусу не надано.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 28.03.2019 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № R3В за період з 06.11.2014 по 15.03.2019 включно, у загальному розмірі 52863,82 грн, яка включає заборгованість: за тілом кредиту 36363,29 грн, за нарахованими та несплаченими відсотками 6210,53 грн, за нарахованою та несплаченою комісією 10140,00 грн, плата за вчинення виконавчого напису 150,00 грн (а.с. 18, 74).

Дата набрання виконавчим написом законної сили 28.03.2019; строк пред`явлення його до виконання - 1 рік.

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Гербою К.В. 22.05.2019 відкрито виконавче провадження ВП №59175731. Боржником визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 (а.с.22-26).

Через ліквідацію Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській областівиконавче провадження ВП №59175731, відповідно до постанови від 23.01.2020 передано до Ірпінського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де постановою від 13.05.2020 прийнято до свого провадження (а.с. 26-27, 34-35).

На звернення позивача від 30.03.2020 № 14861, в.о. начальника Ірпінського міського відділу ДВС повідомив, що місце проживання боржника ОСОБА_1 у м. Ірпінь, зазначено у заяві ТОВ «Фінансова компанія управління активами» від 21.05.2019 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №2158 від 28.03.2019 (а.с. 28-29).

За клопотанням ОСОБА_1 від 21.04.2020 про направлення матеріалів виконавчого провадження за підвідомчістю, направленого до Ірпінського міського відділу ДВС (а.с.31-32), матеріали виконавчого провадження ВП №59175731 направлено до Криворізького районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та постановою від 25.05.2020 прийнято до провадження (а.с.36-37).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Положеннями ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та скасовано Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22.02.2017, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України у «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 також втратив чинність з цього дня.

У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк». Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , виконавчий напис також не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Крім того, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, однак у оспорюваному виконавчому написі зазначено, що строк, за який виникла заборгованість та проводиться стягнення становить з 06.11.2014 по 15.03.2019, тобто більше, ніж за три роки користування кредитними коштами.

Суд бере до уваги доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін у рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст. 12 ЦПК України, на подання доказів у рахунок доведення обставин, які мають значення для справи щодо доведення заперечень, у випадку їх наявності, відповідач не скористався.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не мав доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 2158, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 16.04.2013 № R100416313В за період з 06.11.2014 по 15.03.2019, у розмірі 52863,82 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія управління активами» (, юридична адреса: вул. Кільцева дорога, 18А, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: