АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Чернівці

справа № 727/5188/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Петранюк Ю.Т.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 3 вересня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Ярема Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що з 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, під час якого у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час не проживають разом.

Відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання їх сина, а позивачка не в змозі самостійно забезпечувати всі необхідні матеріальні потреби їх дитини.

Вказувала, що відповідач є фізичною особою підприємцем, на його утриманні неповнолітні чи інші особи не перебувають, має постійний дохід та можливість надавати матеріальну допомогу їх сину.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 гривень щомісячно, починаючи з 9 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 3 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 9 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за законом батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому враховуючи обставини справи, а саме матеріальне становище відповідача, те, що він є фізичною особою-підприємцем, який отримує достатній рівень доходу, наявність на його утриманні непрацездатної бабусі-пенсіонерки та стан здоров`я та матеріальні потреби дитини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у вищевказаному розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дитини ОСОБА_4 , визначивши розмір таких аліментів у сумі 5 000 гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом недостатньо враховано матеріальне становище дитини та відповідача, а саме те, що у відповідача є відкритий банківський рахунок, по якому за 2020 рік відбулося 1045 транзакцій коштів на суму 412 668 гривень 54 копійки, а дитина перебуває на утриманні матері, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною та єдиним доходом матері є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір якої становить 860 гривень.

Окрім того, відповідачем до суду подано податкову декларацію, згідно якої обсяг його доходу за 2020 рік склав 321 230 гривень.

Отже, враховуючи вищенаведене, відповідач є матеріально забезпеченим та може надати кошти на утримання дитини в розмірі 5 000 гривень.

Судом також не в повній мірі враховано те, що відповідач має змогу декілька разів на рік їхати на відпочинок, зокрема і за межі України, про що відповідач особисто вказував в судовому засіданні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Чистий дохід відповідача, з урахуванням всіх витрат, необхідних для здійснення ним підприємницької діяльності, становить 5 000 гривень.

Судом першої інстанції правомірно враховано наявність на його утриманні непрацездатної бабусі-пенсіонерки.

У відповідача немає у власності нерухомого майна.

Поїздки відповідача за кордон не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Розмір аліментів в сумі 3 000 гривень є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом не було встановлено наявність у відповідача витрат , що перевищують його заробіток і щодо яких таким власником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 лютого 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 серпня 2019 року (а.с.7).

ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем.

З податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця вбачається, що обсяг доходу ОСОБА_2 за 2020 рік становить 321 230 гривень (а.с.23).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня 2 013 гривень, з 1 грудня 2 100 гривень.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття.

За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

При таких обставинах, встановивши, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, суд першої інстанції, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи на підставі наданих сторонами доказів, доводів і заперечень, дослідивши усі надані сторонами докази, надавши їм належної правової оцінки за своїм внутрішнім переконанням, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції належно перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, взяв до уваги як стан здоров`я і матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, врахувавши при цьому, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, який зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, працює, згідно наявних в матеріалах справи доказів зареєстрований як фізична особа-підприємець, має достатній рівень життя, у зв`язку з чим обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 07 жовтня 2021 року у справі № 646/1398/20 та від 30 червня 2021 року у справі № 337/3281/20.

При цьому помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що наявність у відповідача банківського рахунку, по якому за 2020 рік відбулося 1045 транзакцій коштів на суму 412 668 гривень 54 копійки, свідчить про отримання останнім прибутку у значно більшому розмірі, аніж вказано у поданій відповідачем до суду податковій декларації.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 25 березня 2019 року у справі № 357/12508/17.

З наявних в матеріалах справи виписок АТ «Універсал Банк» з банківських рахунків ОСОБА_2 вбачається, що більшість операцій за вказаними рахунками проводились з метою купівлі відповідачем товару, проте доказів отримання відповідачем в подальшому від цього доходу, позивачкою не надано.

Безпідставним також є аргумент апеляційної скарги про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліментів у зв`язку із відсутністю у позивачки іншого доходу, окрім отримуваної нею допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно з частиною другою статті 84 СК України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Отже, вищевказаними нормами закону передбачено право позивачки на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача на своє утримання аліментів до досягнення їх дитиною трьох років.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 26 березня 2020 року у справі № 523/1122/17.

За таких обставин, ОСОБА_1 не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі вище, ніж визначив суд першої інстанції.

При цьому апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції у своєму рішенні про доведення відповідачем факту перебування на його утриманні непрацездатної бабусі-пенсіонерки, оскільки із наданої відповідачем копії пенсійного посвідчення бабусі ОСОБА_2 ОСОБА_6 від 7 липня 2016 року серії НОМЕР_3 від 13 жовтня 2003 року, не можливо встановити факт перебування вказаної особи на утриманні відповідача.

Проте вказана обставина не вплинула на правильність вирішення судом спору.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 3 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 листопада 2021 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак