ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/3701/19
Провадження № 22-ц/4820/1554/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутської міської ради, виконавчого комітету Славутської міської ради, Комунального підприємства «Славута-Сервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Славутської міської ради на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Маршал І.М. від 13 липня 2021 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись із вказаним позовом до відповідачів, зазначала, що є власницею домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де утримує домашню птицю, зокрема, гусей. 19.09.2019 року близько 09.30 год. безпритульними собаками було задушено та розірвано належні їй 18 гусей породи "Велика сіра" та 12 гусей породи "Лінда".

Гуси перебували на території належного їй домогосподарства, яке огороджено металевою сіткою та парканом. Безпритульні собака пошкодили сітку в декількох місцях та проникли на територію, де утримувалися гуси. Очевидцем вказаної події був її син ОСОБА_2 , який в присутності працівників поліції, що були викликані на місце події, вказав, що троє собак, яких він виганяв із території належного їм домогосподарства, є собаками, що перебували у притулку КП "Славута-Сервіс", вільно пересуваючись його територією. На цих собаках були відсутні ошийники та будь-які ознаки, які вказували б на те, що собаки мають господарів.

Бездіяльність відповідачів полягає в тому, що вони не здійснюють належних заходів щодо організації та вилову безпритульних собак та їх тимчасової ізоляції.

Розмір завданої їй шкоди позивачка оцінює в 30 тис грн., оскільки середня вартість по Україні дорослої гуски становить 1000 грн., знищено 30 гусок. Після події позивачка перебувала у стані постійного стресу, викликаного заподіянням шкоди її майну, зазнала душевних страждань, мусила докласти зусиль та часу для захисту свого права.

Відповідачі в добровільному порядку відмовилися відшкодувати позивачці завдані збитки, тому вона просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь майнову шкоду в розмірі 30000 грн. та 30000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Славутської міської ради, виконавчого комітету Славутської міської ради, Комунального підприємства «Славута-Сервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Славутської міської ради ( м. Славута, вул. Соборності, 7, ) на відшкодування майнової шкоди 30000 гривень, на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень.

В частині вимог до виконавчого комітету Славутської міської ради, Комунального підприємства «Славута-Сервіс» відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Славутської міської ради судові витрати у розмірі 1 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі Славутська міська рада просить скасувати рішення суду як незаконне та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на припущеннях. Позивачкою не підтверджено причину загибелі належної їй свійської птиці, а рішення суду базується на припущеннях, що причиною загибелі птиці стали саме тварини, ймовірно собаки, можливо безпритульні. При цьому домогосподарство позивачки межує із лісовою смугою, в подвір`ї позивачів утримується власний собака породи мастиф.

Допитані свідки не бачили власне події знищення птиці, і що це зроблено собаками. Надані позивачкою матеріали фото- та відеофіксації не повинні братися судом до уваги, оскільки не є належними та допустимими доказами.

Показання свідка ОСОБА_2 викладено в рішенні неточно, що призвело до помилкового сприйняття ситуації. Згідно показань свідка-працівника поліції ОСОБА_3 очевидців події не встановлено.

Працівниками поліції тушки гусей не оглядалися та на обстеження не направлялися, тому підтвердити причину смерті птиці або джерело заподіяння їй пошкоджень вони не можуть. Також відсутня інформація про кількість загиблої птиці та вагу кожної тушки, офіційні дані про породу загиблої птиці. Вважає помилковим висновок суду про те, що спричинення позивачці збитків собаками підтверджено матеріалами перевірки органу Національної поліції.

Приватне оголошення з ресурсу ОЛХ щодо вартості гуски не є належним та достатнім доказом встановленого розміру таких збитків.

Питання безпритульних собак вирішуються органами місцевого самоврядування шляхом делегування та фінансування відповідних функцій комунальному підприємству «Славута-Сервіс» Славутської міської ради, яким і здійснюються заходи по регулюванню чисельності та утриманню безпритульних тварин шляхом забезпечення функціонування відповідного притулку та періодичного залучення спеціалізованих суб`єктів господарювання щодо їх вилову, стерилізації та вивезення за межі міста безпритульних собак без їх повернення, на підтвердження чого комунальним підприємством надано ряд договорів, актів виконаних робіт тощо.

Судом не зазначено, у чому полягає протиправність діянь Славутської міської ради та не наведено відповідних доказів.

У відзиві виконавчий комітет Славутської міської ради підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_1 у відзиві просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 19.09.2019 року, безпритульні собаки на території домогосподарства позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , задерли та подушили 18 гусей породи «сіра-велика» та 12 гусей породи «Лінда», які належали позивачці і перебували на огородженій території земельної ділянки. Внаслідок цього позивачці заподіяно матеріального збитку на загальну суму 30000 гривень. Дані обставини встановлені матеріалами № 1869 ( ЄО № 6465 від 19.09.2019 ) по результатах розгляду заяви ОСОБА_1 , зібраними поліцейськими Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області та викладені у листі від 08.10.2019 року № 10185/114/01-2019. Відповідальність за безпритульних собак покладається на територіальні громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування, на території яких їх було виявлено, тому за спричинену безпритульними собаками шкоду має відповідати Славутська міська рада - виконавчий комітет міської ради та КП «Славута-Сервіс» не є належними відповідачами за заявленими вимогами.

Проте з цим висновком не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Так, за змістом статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі - Закон № 3447-15) собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, вважаються безпритульними і підлягають вилову.

Аналогічну норму містить пункт 13 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української PCP, затверджених Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства, Міністерства охорони здоров`я від 17.06.1980 року -собаки, незалежно від породи, належності і призначення, в тому числі і ті, що мають нашийники з особистими номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, а також бездоглядні коти вважаються безпритульними і підлягають відлову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону № 3447-15 право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм і вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Для утримання безпритульних тварин створюються притулки для тварин, які можуть створюватися органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадськими і благодійними організаціями та фізичними особами. Притулки для тварин діють за рахунок коштів їх власників, а також будь-яких інших не заборонених законом джерел. Місцеві бюджети можуть передбачати кошти на створення притулків для тварин та відшкодування витрат притулкам по утриманню тварин незалежно від форм власності (ст. 15 Закону № 3447-15).

Відповідно до ст. 24 цього Закону тимчасовій ізоляції підлягають собаки, що завдали тілесних ушкоджень людині або іншій домашній тварині. Тимчасова ізоляція домашніх тварин може проводитись у примусовому порядку, якщо домашня тварина є небезпечною для оточуючих.

Для забезпечення вилову та тимчасової ізоляції собак, котів та інших домашніх тварин органами місцевого самоврядування можуть створюватися комунальні служби або підприємства з питань утримання та поводження з тваринами в населених пунктах відповідно до місцевих програм регулювання чисельності тварин у населених пунктах.

Виловлені безпритульні домашні тварини протягом семи днів з дня їх вилову обов`язково утримуються на карантинних майданчиках служби або підприємства, що здійснює вилов, і можуть бути повернуті власникам із дозволу ветеринарної установи після пред`явлення реєстраційного посвідчення та оплати вартості витрат на вилов і утримання. Якщо протягом двох місяців з моменту заявлення про затримання безпритульної тварини не буде виявлено її власника або він не заявить про своє право на неї, право власності на цю тварину переходить до особи, у якої вона була на утриманні та в користуванні. У разі відмови особи, у якої безпритульна тварина була на утриманні та в користуванні, від набуття права власності на неї ця тварина переходить у власність територіальної громади, на території якої її було виявлено.

Отже, за змістом наведених норм права усі собаки, що знаходяться без власника на вулицях, площах, дворах та інших громадських місцях, є безпритульними тваринами і підлягають відлову, поміщенню в карантинний майданчик та послідуючій передачі власнику або у спеціалізований притулок. Шкода, заподіяна ними, підлягає відшкодуванню.

Суд першої інстанції на підставі повно в всебічно досліджених письмових доказів, показань свідків правильно встановив, що загибель гусей позивачки спричинили саме безпритульні собаки.

Так, свідок ОСОБА_2 в суді ствердив, що приїхавши 19.09.2019 року близько 09 години до матері ОСОБА_1 на території домогосподарства побачив, що троє невідомих йому собак (дві більші, як німецька вівчарка, чорна та руда, і одна середнього розміру) гризли та тягли гусей, деякі з них були ще живі - побачивши його, собаки через отвір в огорожі втекли з території домогосподарства і побігли в напрямку притулку КП "Славута-Сервіс", територія якого розташована неподалік. Він відразу ж після вказаного інциденту викликав працівників поліції і разом із невісткою швидко поїхали до КП "Славута-Сервіс", де побачив, що ворота притулку були відкритими, а по його території вільно розгулювали з десяток собак, в тому числі й ті три собаки, які подушили гусей. Він вказав на цих собак поліцейським, що останні зафіксували нагрудною камерою та на планшет.

Допитаний в суді як свідок поліцейський Славутського ВП ГУНП ОСОБА_3 також підтвердив, що на виклик 102 у складі екіпажу машини поліції виїздив до господарства позивачки, де зафіксував близько 30 подушених гусей, очевидно, собаками на їх тулубах були укуси, схожі на собачі, сліди вигризання, лапи та шиї погризені. Сліди крові були свіжими. По території загорожі та поза парканом на землі були скупчення слідів лап тварин, схожих на собачі. Зібрані матеріали вони передали в чергову частину ВП, далі їх мав би розглядати дільничний, також відео з боді-камер вони здали поліцейському ОСОБА_4 , в коло обов`язків якого входило його зберігання.

Аналогічні свідчення дала поліцейська Славутського відділення поліції ОСОБА_5 на місці події вона побачила подушених гусей, калюжі крові, на гусях була кров і рани, характерні укусам собак, а огорожа з металевої сітки домогосподарства ОСОБА_1 в двох місцях зі сторони території підприємства КП «Славута-Сервіс» була пошкоджена (задерта доверху). На дотик птиця була ще тепла, тобто, її загибель сталася нещодавно. На землі під сіткою були сліди собачих лап. Поліцейськими було проведено фото- та відео фіксацію місця події.

Такі ж показання в суді щодо характеру ушкоджень птиці (усі гуси подушені, шиї погризені, нутрощі видерті), обставин виявлення їх загибелі дали свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Водночас свідок ОСОБА_7 пояснила, що коли вони приїхали на територію КП «Славута сервіс», ОСОБА_2 впізнав та чітко вказав в присутності працівників поліції та працівників комунального підприємства собак, які гризли гусей в господарстві позивачки, за мастю, розміром та кольором.

Факт заподіяння шкоди позивачці внаслідок пошкодження невідомими собаками належних їй 30-ти гусей у домогосподарстві в АДРЕСА_1 , встановлено також матеріалами перевірки органу Національної поліції № 1869 ( ЄО № 6465 від 19.09.2019 року).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення причини загибелі птиці позивачки дійсно не було проведене відповідне обстеження місцевою ветеринарною службою чи експертне дослідження.

При цьому апеляційний суд констатує відсутність вини позивачки в цьому, оскільки як встановлено з показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ветеринарна служба м. Славута, підрозділ Держпродслужби, не відреагували на звернення сина позивачки ОСОБА_2 щодо обстеження загиблої птиці і фактично самоусунулися від виконання своїх обов`язків.

Разом з тим, наведені докази в їх сукупності дозволяють зробити висновок, що гусей позивачки задерли та подушили саме собаки.

Доводи апеляційної скарги про можливі інші причини загибелі птиці (оскільки домогосподарство позивачки межує із лісосмугою, чи утримання у дворі власної собаки) є припущеннями і не приймаються до уваги апеляційним судом.

Так, відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що загибель птиці позивачки сталася з іншої причини (внаслідок хвороби, нападу інших тварин чи 4-місячної собаки власниці).

Водночас матеріали справи не містять жодних даних про те, що собаки, внаслідок нападу яких завдано шкоди позивачці, мають власників, - під час нападу господаря (господарів) поряд із собаками не було, як вбачається з показань свідка ОСОБА_2 , на тваринах не було нашийників та будь-яких ознак, які б вказували на те, що собаки мають господаря, відтак відповідно до ст. 24 Закону № 3447-15, пункту 13 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української PCP ці собаки вважаються безпритульними і підлягають відлову.

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації, установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Пунктом 44 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" та статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено: встановлення згідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до абзаців 1, 4, 6 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про благоустрій населених пункті в) благоустрій населених пунктів передбачає: розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб).

Відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності.

У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Славутської сільської ради № 18-25/2017 від 08.12.2017 року затверджено Програму регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами в м. Славута на 2018 - 2020 роки.

11.03.2019 року зареєстровано Комунальне підприємство «Славута-Сервіс», засновником якого є Славутська міська об`єднана територіальна громада в особі Славутської міської ради (а.с.79, т.1).

Згідно з розділом 2 Статуту Комунального підприємства «Славута-Сервіс» (а.с. 149-154, т.1) предметом діяльності підприємства є, зокрема, створення, утримання та забезпечення функціонування служби з вилову та влаштування бездомних тварин.

Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 12.04.2019 року делеговано Комунальному підприємству «Славута-Сервіс» виконання заходів, передбачених Програмою регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами в м. Славута на 2018 - 2020 роки.

Відтак питання безпритульних собак делеговано органами місцевого самоврядування Комунальному підприємству «Славута-Сервіс» Славутської міської ради, яким і здійснюються заходи по регулюванню чисельності та утриманню безпритульних тварин шляхом забезпечення функціонування відповідного притулку та періодичного залучення спеціалізованих суб`єктів господарювання щодо їх вилову, стерилізації та утримання у притулку.

З врахуванням наведеного відповідальність за безпритульних тварин на території Славутської міської об`єднаної територіальної громади покладено на Комунальне підприємство «Славута-Сервіс».

Відповідно до положень статті 24 Закону №3447-15, безпритульні собаки, які загризли та подушили гусей позивачки, підлягали обов`язковому відлову та тимчасовій ізоляції, - невиконання цих дій підприємством свідчить про неналежне виконання ним обов`язків щодо організації та вилову безпритульних тварин та їх тимчасової ізоляції.

Відтак саме внаслідок неправомірної бездіяльності Комунального підприємства «Славута-Сервіс» завдано майнову шкоду позивачці.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, саме на позивача покладається обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розмір, а також неправомірності дій (бездіяльності) відповідача, якими завдано цю шкоду. В свою чергу на відповідача покладається обов`язок доводити, що шкоди завдано не з його вини.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо недоведеності розміру майнової шкоди, апеляційний суд приймає до уваги таке.

На підтвердження кількості загиблої птиці та ваги кожної тушки позивачка представила комісійний акт від 19.09.2019 року, складений ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та сусідами позивачки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вказаним актом зафіксовано, що всього загинуло 30 гусей ( на них виявлено сліди вигризання в різних частинах тушок), з них сірих - 18, білих 12. Загальна маса тушок загиблих гусей складає 131,38 кг із зазначенням в акті маси кожної тушки.

Представники відповідачів всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не представили суду доказів на спростування змісту цього акта та не довели, що кількість загиблої птиці та її загальна вага є іншою.

При цьому представники КП «Славута-Сервіс», попри пропозицію позивачки, не брали участі в огляді та зважуванні загиблої птиці. Не виконано свого обов`язку щодо належного огляду та фіксації завданої шкоди і працівниками поліції.

Відтак суд правильно визнав доведеним факт загибелі 30 гусей, загальна маса тушок яких складає 131,38 кг.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи дійсно не містять достатніх даних про породу гусей та їхню вартість на час вирішення спору.

Так, твердження позивачки, що загиблі гуси належали до породи "Велика сіра" (18 гусей) та породи "Лінда" (12 гусей) не ґрунтується на жодних доказах.

Приватне оголошення з ресурсу ОЛХ щодо вартості гуски також не є достатнім та допустимим доказом розміру завданих збитків.

Водночас згідно з повідомленням Кооперативного підприємства «Ринок» Славутського РайСТ від 31.01.2020 року № 1 вартість 1 кг тушки гуски становить орієнтовно 100-110 грн. (а.с.128, т.1).

З врахуванням наведеного відшкодування завданої майнової шкоди слід визначати виходячи з загальної маси тушок загиблих гусей (131,38 кг) та їх ринкової вартості (110 грн./кг), що становить 14451,80 грн.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК).

Згідно з ст. 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв`язку з пошкодженням її майна та нанесення шкоди здоров`ю. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції правильно констатував, що порушення прав людини вже само по собі тягне моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права.

Разом з тим, при визначення розміру відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд не в повній мірі врахував характер правопорушення та ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також вимоги розумності і справедливості, - встановлений розмір її відшкодування 30000 грн. є очевидно неспівмірним з наявним порушенням її права, внаслідок знищення її майна.

З врахуванням обставин справи апеляційний суд визнає належним та достатнім відшкодуванням завданої моральної шкоди 10000 грн.

Отже, з врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з КП «Славута-Сервіс» 14451,80 грн. відшкодування майнової шкоди та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, в решті позову слід відмовити.

За подачу позову з вимогою майнового характеру (ціна позову 60000 грн.) підлягав сплаті судовий збір в сумі 768,40 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з КП «Славута-Сервіс» 313,12 грн. понесених судових витрат (768,40 грн. х 40,75 %).

Решта надміру сплаченого судового збору (768,40 грн.) може бути повернута за клопотанням позивачки на підставі ухвали суду відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Славутської міської ради задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Славута-Сервіс» (місцезнаходження: вул. Здоров`я, 3А, м. Славута, Хмельницька обл., 30000, Код , р/р НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) 14451,80 грн. відшкодування майнової шкоди та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також 313,12 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2021 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

А.М. Костенко