Дата документу 23.09.2021
Справа № 334/7396/19
Провадження № 2/334/378/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Мазаєвій Д.Р.

за участю представника позивача адвоката Попової К.Р.,

представника відповідача адвоката Охрименка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за незаконне звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за незаконне звільнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював у Запорізькому річному порту на різних посадах з 11 травня 1986 року по 19 вересня 2019 року. Наказом № 419-к «Про звільнення» від 19.09.2019 року позивача звільнили на підставі п.1 ст.40 КЗпП у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки відповідно до частин 1, 2 ст.42 КЗпП при скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві.

Вважає, що порівняно з іншими працівниками, які залишилися працювати у товаристві, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Так, до його посадових обов`язків, окрім керівництва капітальним будівництвом порту, входило також оформлення майнових прав на будівлі та споруди, прав власності та користування земельними ділянками в м. Запоріжжі, м. Нікополі, м. Дніпрорудний, м. Кам`янко-Дніпровський; проектування зернового елеватора з одночасним зберіганням 30 тисяч тон с комплексом будівель та споруд виробничого призначення в першому вантажному районі порту та інше. Також, основними напрямами роботи на посаді інженера технічного відділу з 01.02.2016 року були: планування та організація будівництва і ремонтів будівель і споруд порту; організація робіт по гідротехнічним спорудам, а саме інженерне обстеження та паспортизація, проектні роботи по будівництву та реконструкції; робота в електронній системі документообігу компанії «Укррічфлот». Окрім того позивач має на утриманні трьох непрацездатних осіб - неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тестя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запропонована позивачеві посада «Механік дільниці ремонту технічного відділу технічного департаменту» не відповідає ні його кваліфікації, ні досвіду роботи і запропонована навмисно для того, щоб він відмовився. Більше того, в повідомленні про наявну посаду станом на 11.07.2019 рік не зазначено ані посадові обов`язки цієї посади, ані окладу, який пропонується на цій посаді.

Також, позивач посилається на вимоги п. 10 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, відповідно до якого при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Враховуючи, що позивачу до виходу на пенсію залишилось два роки, вважає, що він має переважне право на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги не взяли, тому вважає, що його звільнення є незаконним. Оскільки його незаконно звільнили позивач вважає, що він повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та одночасно з цим має бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

На час звернення із позовом до суду позивач перебував у вимушеному прогулі з 19 вересня 2019 року по 17 жовтня 2019 року, що становить 30 днів, тому відповідач має сплатити на його користь заробітну плату орієнтовно в сумі 8000 гривень.

Окрім незаконного звільнення, позивачу завдана моральна шкода яка полягає в тому, що ще з осені 2015 року керуючись не інтересами Запорізького річкового порту та компанії «Укррічфлот», а особистими амбіціями та інтересами, адміністрація порту приймає рішення про позбавлення його посади із загальним 30-річним стажем на підприємстві з метою його звільнення.

Проте, у зв`язку із складними сімейними обставинами, позивач змушений був погодитись із запропонованим пониженням посади та написати заяву на перевід на посаду інженера Технічного відділу з окладом 2650,00 гривень з 25.01.2016 року. В період роботи на цій посаді керівництвом Порту неодноразово приймались дії, що паплюжили ділову репутацію позивача, а саме розповсюдження неправдивої інформації про його кваліфікацію, призначення мінімальної заробітної плати, не допуск до роботи та інформації з питань, пов`язаних з його посадовими обов`язками та спеціалізацією, створення ситуацій та умов, при яких необхідність у його послугах, як спеціаліста високої кваліфікації стають непотрібними. Завдану моральну шкоду позивачем визначено в розмірі 100000,00 гривень.

Позивач звертаючись до суду просить поновити його на посаді інженера технічного відділу технічного департаменту Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот», а також стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 8000,00 гривень, моральну шкоду через незаконне звільнення в сумі 100000,00 гривень, а також понесені судові витрати у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Попова К.Р. підтримала позов та зазначила, що вимоги позивача ґрунтуються виключно на законі, вважають позов обґрунтованим, підтвердженим дослідженими доказами під час розгляду, у зв`язку з чим просять його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити. У визначений строк надав відзив, у якому зазначив, що в 2019 році відповідальними посадовими особами підприємства було проведено аналіз стану та перспектив розвитку напрямку діяльності технічного відділу, пов`язаного з питаннями капітального будівництва, розширенням портової інфраструктури, і його впливу на діяльність підприємства в цілому, за результатами було виявлено про недоцільність та безперспективність подальшого розвитку даного напрямку.

За відсутністю позитивного комерційного результату від діяльності раніше створеного напрямку діяльності технічного відділу, яка входила до функціональних обов`язків інженера технічного відділу як штатної одиниці, створеної та введеної до штатного розкладу підприємства саме з метою забезпечення діяльності вищевказаного напрямку, а також враховуючи об`єктивні обставини, пов`язані з відсутністю фінансування для підтримання даного напрямку, та враховуючи занижений показник щодо стану продажів продукції відповідача в цілому за 2018-2019 роки, керівництвом підприємства було погоджено закриття напрямку діяльності по капітальному будівництву, реконструкції та розширенню портової інфраструктури та прийнято рішення про скорочення чисельності і штату працівників, які мали відношення до цього напрямку у Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот».

Враховуючи інтереси господарської діяльності підприємства, наказом № 190 від 27.06.2019р. було прийнято рішення про скорочення не лише посади інженера технічного відділу, яку займав позивач, а і посади провідного диспетчера.

02.07.2019р. ОСОБА_1 було попереджено під розпис про майбутнє звільнення 02.09.2019р. з посади інженера технічного відділу за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з виробничою необхідністю, та в той же час повідомлено під розпис про те, що на день ознайомлення щодо майбутнього звільнення позивача - відсутні вакантні посади.

Проте коли, станом на 11.07.2019 в Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» з`явилася вакантна посада механіка дільниці ремонту технічного відділу, в зв`язку зі звільненням працівника ОСОБА_5 , який займав цю посаду, керівництвом Порту одразу було повідомлено та ознайомлено під розпис ОСОБА_1 про наявність даної вакантної посади.

Наказом № 417/к від 27.08.2019р., після закінчення двомісячного строку попередження про наступне вивільнення, позивач був звільнений з роботи у зв`язку з скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України. Проте, 02.09.2019р. позивач повідомив, що знаходиться на лікарняному та надав менеджеру з персоналу листок непрацездатності серії АДЛ № 367443 від 02.09.2019р.

Директором Філії «Запорізький річковий порт» АСК Укррічфлот» було видано наказ №419-к від 19.09.2019р. щодо: скасування наказу №417/к від 27.08.2019р.; звільнення ОСОБА_1 , інженера технічного відділу, з 19.09.2019р., у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України; здійснення всіх виплат та перерахування всієї суми коштів, належних ОСОБА_1 при звільненні; визнання недійсним запису про звільнення 02.09.2019р. у трудовій книжці ОСОБА_1 ; внесення до трудової книжки ОСОБА_1 нового запису про звільнення 19.09.2019р..

Також при звільненні не поставало питання про переважне право на залишення на роботі, на яке посилається позивач відповідно до ст.42 КЗпП, оскільки дане право має враховуватись при наявності двох чи більше однакових посад, одна з яких скорочується, а у відповідача посада, яку він займав, була єдиною як за назвою посади (інженер технічного відділу) так і за функціональними обов`язками, передбаченими для даної посади (виконання функцій в рамках даного напрямку) та вимогами до спеціальності і кваліфікації.

Посада інженера технічного відділу була у Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» єдиною, причому впроваджувалась вона виключно в рамках реалізації специфічного напрямку діяльності відділу, оскільки до працівника, що займав дану посаду, пред`являлись специфічні вимоги, а його кваліфікація та функціональні обов`язки відрізнялись від кваліфікації та функціональних обов`язків будь-якого з інших працівників порту.

Відповідно до затвердженого на підприємстві штатного розпису з 01.08.2019р., вакансії: директор, машиніст крана, прийомоздавальник вантажу та багажу, головний фахівець та посада інженер технічного відділу є абсолютно різними як за вимогами до кваліфікації, досвіду роботи, виконуваних функціональних обов`язків, так і за рівнем оплати. Позивач за такими критеріями не відповідає вказаним посадам. А твердження позивача про його виконання значущих завдань для розвитку підприємства, є намаганням безпідставно присвоїти багаторічні результати роботи всього колективу підприємства. Разом з тим, позивачеві у період його роботи на підприємстві ставилися виключно технічні завдання, що не потребували творчого підходу та створення нового результату у його діяльності, до того ж, з чіткими вказівками/інструкціями безпосереднього керівника які саме дії повинен був здійснити позивач.

Також позивач безпідставно звинувачує керівництво та інших працівників у протиправних діях проти нього, оскільки як безпосередній керівник позивача, так і інші співробітники завжди з належною увагою ставились до позивача, без жодних проявів неприязні, в рамках коректної поведінки, прийнятої на підприємстві.

Відповідачем при звільненні позивача не порушено порядок звільнення працівника, передбачений приписами КЗпП України, кожна з умов правомірності звільнення позивача відповідачем за п. 1 ст. 40 КЗпП України, була дотримана в повній мірі, оскільки у відповідача мали місце реальні та об`єктивні зміни в організації виробництва і праці - скорочення штату працівників, викликане об`єктивною економічною ситуацією, відповідач не мав змоги перевести позивача на іншу роботу через її відсутність у підприємстві, а також позивач не мав переважного права на залишення на роботі, так як посада позивача за назвою, кваліфікацією та функціональними обов`язками відрізнялась від будь-яких інших посад на підприємстві, а переважне право на залишення на роботі не застосовується між працівниками, що займають різні посади, мають різну кваліфікацію та функціональні обов`язки. Крім того, позивач просить поновити його на посаді, однак вимог про скасування наказу про його звільнення на заявляє. Також відповідачем не визнаються вимоги щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 8000,00 гривень та моральної шкоди в розмірі 100000,00 гривень. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» затверджена нова редакція Статуту Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот». Протокол б/н від 22.04.2019 року.

Пунктами 1.3-1.5 Статут визначено, що компанія є єдиним правонаступником Дочірнього підприємства «Миколаївський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в результаті приєднання ДП «Миколаївський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Компанії на підставі рішення чергових (річних) загальних зборів акціонерів Компанії від 20 квітня 2011 року. Компанія є єдиним правонаступником Дочірнього підприємства «Запорізький річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в результаті приєднання ДП «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Компанії на підставі рішення чергових (річних) загальних зборів акціонерів Компанії від 20 квітня 2011 року. Компанія є єдиним правонаступником Дочірнього підприємства «Херсонський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в результаті приєднання ДП «Херсонський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Компанії на підставі рішення чергових (річних) загальних зборів акціонерів Компанії від 20 квітня 2011 року (а.с.47-51).

ОСОБА_1 був прийнятий 11.05.1986 року на роботу в Запорізький річковий порт на посаду інженера КБ, що підтверджується копією Наказу № ОК-78 від 12.05.1986 року, а також копією трудової книжки ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 від 10.09.1979р. (а.с.19-21, 55-56).

Наказом № 89/ш від 23.11.2015 року з 25.01.2016 року були внесені зміни до штатного розпису Філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» у зв`язку із змінами в організації праці та виробництва (а.с.7-8).

Відповідно до попередження № 2 Філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» про скорочення посади на підставі наказу № 89/ш від 23.11.2015 року ОСОБА_1 була запропонована посада інженера Технічного відділу з 25.01.2016 року з якою він погодився (а.с.5).

Наказом № 222/ш від 28.12.2018 року було затверджено та введено штатний розпис Філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» в новій редакції з 01.01.2019 року, згідно якого Технічний відділ налічує такі посади як начальник відділу, інженер, провідний інженер по одній штатній одиниці (а.с.64-66).

24.05.2019 року відбулась зустріч адміністрації АСК "Укррічфлот" з представниками трудового колективу Філії "Запорізький річковий порт", за участю профспілки. Порядком денним було ознайомлення співробітників Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» з проектами нової організаційної структури АСК "Укррічфлот" та нового штатного розпису, що вводиться в дію з 01.08.2019 р. Отримання погодження щодо переведення працівників філії "Запорізький річковий порт" на зазначені посади згідно проекту нового штатного розпису з 01.08.2019 року (а.с.114).

При цьому, 24.05.2019 року, згідно листка непрацездатності серії АДЛ №352515, ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою №1-22/13 від 05.02.2021р.(а.с.124)

Наказом № 188/ш від 27.06.2019 року затверджено в новій редакції та введено в дію з 01.08.2019 штатний розпис Дирекції з управління портами Центрального регіону Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот».

Відповідно до наказу № 416-к/1 від 31.07.2019 р. у зв`язку із введенням нової організаційної структури, переведено з 01.08.2019р. працівників Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» згідно з Додатком № 1 до наказу. Підстава: заяви працівників (а.с.115-120).

Що стосується позивача ОСОБА_1 , то згідно затвердженого Наказом № 188/ш від 27.06.2019 року і введеного в дію з 01.08.2019 штатного розпису Дирекції з управління портами Центрального регіону Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», технічний відділ має шість посад, з яких три знаходяться у місті Запоріжжі, а саме: провідний інженер, головний механік, механік (а.с.121-123).

Відповідно, наказом № 190/ш від 27.06.2019 року щодо внесення змін до штатного розпису Філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» виведено та скорочено з 27.08.2019 року зі штатного розпису Філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» дві штатні одиниці, згідно додатку № 1 до наказу. Так, з зазначеного додатку вбачається, що зі штатного розпису з 27.08.2019 року виводяться: Технічний департамент технічний відділ - інженер; Експлуатаційний департамент Відділ управління флотом та диспетчеризації - провідний диспетчер (а.с.16,17).

02.07.2019 року у зв`язку зі змінами в організації праці та виробництва, на підставі наказу АСК «Укррічфлот» № 190/ш від 27.06.2019 року про виведення із штатного розпису Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» посади інженера технічного відділу технічного департаменту та відповідно до ст..49-2 КУпП України попереджено ОСОБА_1 , інженера технічного відділу технічного департаменту, про майбутнє звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України з 02.09.2019 року. На день ознайомлення в Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» вакансій немає. З попередженням та вакантними посадами ОСОБА_1 ознайомлений 02.07.2019 року (а.с.15).

11.07.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений під підпис з тим, що станом на 11.07.2019 року у штатному розписі наявна вакантна посада - механік дільниці ремонту технічного відділу технічного департаменту (а.с.15).

Від переведення на іншу роботу ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим наказом № 417/к від 27.08.2019 року ОСОБА_1 з 02.09.2019 року було звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.18).

Наказом № 419-к від 19.09.2019 року директора Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю на день звільнення, на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України, був скасований Наказ «Про звільнення» від 27.08.2019р., № 417/к та звільнено ОСОБА_1 , інженера технічного відділу технічного департаменту, 19.09.2019р. у зв`язку зі скороченням штату працівників, п.1 статті 40 КЗпП України (а.с.6).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

У ст. 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

У відповідності до положень статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року № 61-9655св18.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, нова організаційна структура АСК "Укррічфлот" була розроблена з метою покращення та ефективності управління в компанії Дніпропетровським річковим портом, Запорізьким річковим портом та Нікопольським річковим портом, з урахуванням фактично наявних посад у штатному розкладі, після проведеного скорочення згідно наказу АСК "Укррічфлот" від 27.06.2019 р. №190/ш, в тому числі посади, яку займав ОСОБА_1 .

За результатами зустрічі 24.05.2019 року адміністрації АСК «Укррічфлот» з представниками трудового колективу Філії «Запорізький річковий порт», за участю профспілки, було отримано згоду співробітників на переведення, згідно нової організаційної структури АСК "Укррічфлот", на посади з аналогічними функціональними обов`язками.

Основними напрямами роботи на посаді інженера технічного відділу, яку займав ОСОБА_1 , були: планування та організація будівництва і ремонтів будівель і споруд порту, організація робіт по гідротехнічним спорудам, а саме, інженерне обстеження та паспортизація, проектні роботи по будівництву та реконструкції, робота в електронній системі документообігу компанії «Укррічфлот».

Напрямок діяльності, що входило до функціональних обов`язків займаної ОСОБА_1 посади інженера, новою організаційною структурою та новим штатним розкладом АСК "Укррічфлот", не передбачався і такої посади не мав.

За змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду.

ОСОБА_1 в обґрунтування позову вказує, що йому неправомірно не було надано переваги при переведенні на посаду керівника структурного підрозділу Групи експлуатації виробничої інфраструктури, будівель та споруд Дирекції з управління портами Центрального регіону, з основним розташуванням робочого місця у м.Дніпро, що обслуговує Дніпропетровський, Запорізький та Нікопольський річкові порти.

Зазначена посада не аналогічна раніше займаній посаді ОСОБА_1 .

Щодо вказаної посади встановлено, що з 01.08.2019 року її займає ОСОБА_6 , який до цього також займав посаду інженера, але у Філії «Дніпропетровський річковий порт». При цьому переведенні роботодавець керувався тим, що ОСОБА_6 є працівником з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, оскільки має відповідні знання, навички та досвід в повному обсязі використовувати в роботі, що є обов`язковим, спеціалізоване програмне забезпечення, окрім інших загальних: 1С:Підприємство 8.3 УВП та Інформаційна база «Документообіг:Процеси», «Progect Expert», що свідчить про більш високу кваліфікацію. ОСОБА_6 більш відповідально ставиться до виконання покладених на нього обов`язків, та виконує більший обсяг роботи, що свідчить про більш високу продуктивність праці. Так, відповідно до програмного забезпечення 1С:Підприємство 8.3 в період з 01.08.2017 р. по 31.07.2019 р. проведено процесів, пов`язаних з виконанням трудових обов`язків: ОСОБА_1 - 712, ОСОБА_6 - 956, в тому числі з більшим обсягом різноманітності виконуваної роботи, в обґрунтування чого надано довідки № 1-22/12 від 05.02.2021 (а.с.125).

В період з 01.01.2017 р. по 19.09.2019 р. працівники АСК "Укррічфлот" ОСОБА_1 та ОСОБА_6 певний не виконували покладені на них обов`язки у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а саме: ОСОБА_1 - 36 днів; ОСОБА_6 - 4 дні, про що відповідач надав довідку № 1-22/13 від 05.02.2021 (а.с.124).

З метою забезпечення виробничого та технологічного процесів у Філії "Нікопольський річковий порт" АСК "Укррічфлот" були видані накази №29-упцр від 25.10.2017 р. та №32/1-упцр від 02.05.2018р., якими передбачалось передачу функціональних обов`язків по обслуговуванню об`єктів Філії "Нікопольський річковий порт" АСК "Укррічфлот" працівниками Філії "Запорізький річковий порт", зокрема і ОСОБА_1 була передана за його напрямом частина обов`язків. За виконання додаткових функціональних обов`язків передбачалась виплата премій працівникам, що її будуть виконувати. В той же час, ОСОБА_1 не виконував такі додаткові функціональні обов`язки та відповідно не отримував премій за це (а.с.131-135). В обґрунтування надано додаток № 3 до наказу №32/1-упцр від 02.05.23018р. щодо розміру щомісячної премії за виконання додаткових функціональних обов`язків у Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» (а.с.137).

Також в обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він має право на призначення пенсії за віком з 22.11.2021 (а.с.31), та на наявність у нього більше двох утриманців - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23-24), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25-28), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29). Разом з тим, доказів того, що зазначені особи є членами його сім`ї, перебувають на утриманні позивача суду не надано.

Однак, як встановлено судом, у даному випадку було надано переважне право на переведення на посаду керівника структурного підрозділу Групи експлуатації виробничої інфраструктури, будівель та споруд Дирекції з управління портами Центрального регіону працівнику з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відтак, посилання в обґрунтування позову на наявність обставин, передбачених п.1, п.10 ч.2 ст. 42 КЗпП, для надання переваги в залишенні на роботі, є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги, що позивач попереджався 02.07.2019 року про наступне вивільнення з 02.09.2019 року, тобто за два місяці з дати його попередження, на момент попередження у відповідача були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу за його кваліфікацією та освітнім рівнем, 11.07.2019 року ОСОБА_1 була запропонована посада механіка дільниці ремонту технічного відділу технічного департаменту, від якої позивач відмовився, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином виконав вимоги ч.2 ст. 40, ст. 42, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, тобто звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням трудового законодавства, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позову про поновлення його на роботі відсутні.

Позивачем не заявляється вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, інші вимоги позову мають похідний характер. Оскільки підстав для задоволення позову про поновлення на роботі судом не встановлено, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за незаконне звільнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення - 08.10.2021.

Суддя: Турбіна Т. Ф.