18.11.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/989/21
Провадження № 2/533/257/21
УХВАЛА

18 листопада 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Оксенюк М. М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В :

18.11.2021 року представник позивача Юрченко А. В. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовомдо відповідача Товариства з обмеженої відповідальністю Фінансова компанія «Авансар», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 68810 від 28.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю Фінансова компанія «Авансар», в розмірі 23 998,69 грн.

Окрім цього 18.11.2021 року представником позивача Юрченко А. В. до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67018352, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Тетяною Вікторівною з примусового виконання виконавчого напису № 68810 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем28.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 23 998,69 грн до закінчення судового розгляду справи та набрання рішенням суду законної сили.

Заява обґрунтована тим, що позивачем подано до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню оскільки в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т. В. перебуває виконавче провадження № 67018352 з примусового виконання виконавчого напису № 68810, вчиненого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК «Авансар» заборгованості у розмірі 23998, 69 грн.

На даний момент, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 жовтня 2021 року ( в рамках ВП № 67018352 ) із заробітної плати позивача здійснюються відрахування у розмірі 20 відсотків, яку вона отримую за місцем роботи в ТОВ «ТВК «Грінвуд». Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з її доходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК Українипозов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст.150 ЦПК Українивиди забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т. В. від 21.10.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 шляхом відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 відсотків.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суд вважає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису до вирішення справи по суті.

Такий спосіб забезпечення даного позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву представника позивача про забезпечення позову слід задовольнити та стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити до закінченням судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, задоволення заяви представника позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67018352, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса № 68810 вчиненого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 23 998,69 грн до закінчення судового розгляду справи та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М. М. Оксенюк