РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 22209 гривень 53 копійки (заборгованість за послуги з централізованого палення у розмірі 17275 гривень 34 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 4934 гривні 20 копійок) за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 22209 гривень 53 копійки.

Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 01 травня 2018 року складається з:

- 17275 гривень 34 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення;

- 4934 гривні 20 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води;

- 1203 гривні 44 копійки - інфляційна складова боргу;

- 1539 гривень 86 копійок - три проценти річних.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем.

Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення, яка станом на 01 серпня 2020 року складає 45995 гривень 87 копійок (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 16444 гривні 73 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 29551 гривні 14 копійок).

Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з:

- 16444 гривні 73 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення;

- 29551 гривні 14 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води;

- 1687 гривень 93 копійки - інфляційна складова боргу;

- 1166 гривень 46 копійок - три проценти річних.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 22209 гривень 53 копійки (заборгованість за послуги з централізованого палення у розмірі 17275 гривень 34 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 4934 гривні 20 копійок) за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 22209 гривень 53 копійки.

Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) (а.с. 17).

Відповідач не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання.

Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 30 квітня 2018 року складається з:

- 16444 гривні 73 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення;

- 29551 гривні 14 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води;

- 1687 гривень 93 копійки - інфляційна складова боргу;

- 1166 гривень 46 копійок - три проценти річних.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 серпня 2020 року складає 45995 гривень 87 копійок (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 16444 гривні 73 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 29551 гривні 14 копійок).

З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з:

- 16444 гривні 73 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення;

- 29551 гривні 14 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води;

- 1687 гривень 93 копійки - інфляційна складова боргу;

- 1166 гривень 46 копійок - три проценти річних.

На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги.

Вимога про стягнення з відповідача 33 гривень за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідача та підлягають стягненню.

З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 гривні судового збору.

Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, вул. площа Івана Франка, 5, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, вул. площа Івана Франка, 5, ) заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16444 гривні 73 копійки, заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 29551 гривні 14 копійок, інфляційну складову боргу в сумі 1687 гривень 93 копійки, три проценти річних у сумі 1166 гривень 46 копійок, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16444 гривні 73 копійки, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 29551 гривні 14 копійок, інфляційну складову боргу в сумі 1687 гривень 93 копійки, три проценти річних у сумі 1166 гривень 46 копійок та 2102 гривні судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: