Ухвала

11 січня 2021 року

м. Київ

справа № 2-3353/11

провадження № 61-18886ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані будівлі.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору дарування від 08 лютого 1995 року ОСОБА_1 є власником 14/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , а на підставі рішення Черкаської міської ради від 24 липня 1998 року № 667 - співвласником земельної ділянки загальною площею 1 141,3 кв. м, яка знаходиться біля та під її будинком і надвірними спорудами за вказаною адресою. За її замовленням 02 лютого 2011 року Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» провело поточну інвентаризацію, під час якої було зафіксовано, що на земельній ділянці нею самочинно споруджено прибудови (літ. «А», літ. «А2», літ. «А4-1»), а також в будинку здійснено переобладнання - влаштовано житлову кімнату 1-8. Самочинне будівництво вона здійснила з метою покращення своїх житлових умов та благоустрою будинку. Експертним висновком будівельно-технічного дослідження від 29 квітня 2011 року № 38-БТ, складеним спеціалістом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трам», було дано оцінку стану будівельних конструкцій приміщень, прибудов та житлової кімнати 1-8 в будинку АДРЕСА_1 - добре, встановлено їх відповідність чинним на території України державним нормам, правилам, стандартам, вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд, а також можливість подальшої безпечної експлуатації.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на самочинно побудовані споруди, а саме прибудови (літ. «А», літ. «А2», літ. «А4-1») та самочинно влаштовану житлову кімнату 1-8 у будинку (літ. «А-1»), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 17 червня 2011 року ОСОБА_2 залучена до участі у справі як третя особа.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 08 липня 2011 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані споруди, а саме: прибудови (літ. «А», літ. «А2», літ. «А4-1») та самочинно влаштовану житлову кімнату 1-8 у будинку (літ. «А-1»), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду у листопаді 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права через неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення по справі та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просила рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2011 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2011 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності відмовлено.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати в та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення дії постанови Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, яке обґрунтовувала тим, що виконання оскаржуваного судового рішення призведе до негативних наслідків, як для заявника так і інших осіб, щодо можливості захисту в подальшому своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі; витребувано матеріали справи № 2-3353/11; надано учасникам справи строк для подання відзивів. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року відмовлено.

У грудні 2020 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги, в яких ОСОБА_1 зазначила також клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.

У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду першої інстанції необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик