Справа № 277/954/20
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

іменем України

"19" січня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.09.2012 року в сумі 11002,12 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 12.09.2012 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4300,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору.

Станом на 24.09.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 11002,12 грн., яка складається з наступного:

- 5581,85 грн. заборгованість за тілом кредиту,

в т. ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 5581,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 1950,25 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

- 3470,02 грн. нарахована пеня.

З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду.

16.11.2020 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 отримала 28.11.2020 року, однак відзив на позовну заяву до даного часу не надала.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 12 вересня 2012 року ОСОБА_1 заповнила Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 14).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Банком до матеріалів позовної заяви долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки, в якій сторонами узгоджено, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, розмір відсотків у межах та поза межами пільгового періоду, тощо, підписана відповідачем ОСОБА_1 власноручно. У вказаній довідці зазначено, що пеня за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит не застосовується. (а.с. 15-16).

До кредитного договору Банк також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, які не підписані відповідачем.

Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 24.09.2020 року заборгованість за кредитним договором становила 11002,12 грн., яка складається з наступного: 5581,85 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т. ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 5581,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1950,25 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 3470,02 грн. нарахована пеня (а.с. 6-11).

Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором була надана кредитна картка № НОМЕР_1 із терміном дії до квітня 2022 (а.с. 12).

У матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування: про зміни кредитного ліміту в період з 12 вересня 2012 року по 13 травня 2019 року (а.с. 13).

Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 52-55).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Позивачем доведено, що між ним та відповідачем був укладений договір та у письмовій формі були узгоджені істотні умови договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів.

Сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків як у межах пільгового періоду, так і поза межами пільгового періоду за прострочене зобов`язання (а.с. 15 зв. б.), а також узгодили наслідки, які настають у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, такі як штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. При цьому сторони узгодили, що у випадку прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань пеня не застосовується, а також немає інших платежів.

Таким чином, судом встановлені підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 1950,25 грн., а також встановлено відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованої пені в розмірі 3470,02 грн., оскільки сторонами під час укладення договору не обумовлено застосування такого виду забезпечення виконання зобов`язання.

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту, суд виходить з наступного.

Із виписки про рух коштів по картковому рахунку станом на 25.09.2020 р., в якому міститься інформація про рух коштів, вбачається, що з 12.09.2012 року по 01.03.2020 року ОСОБА_1 було витрачено кредитних коштів (отримування готівки, купівля товарів) на суму 7582,03 грн., а внесено на погашення протягом зазначеного періоду 11235,42 грн. (а.с. 52-55).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір отриманих коштів відповідачем є меншим ніж розмір коштів, що були ним внесені на погашення кредиту, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

При розгляді даної справи, суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахував висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.01.2020 року № 204/66087/18, № 203/4297/18 та від 16 вересня 2020 р № 200/5647/18.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд задовольняє на 17,73% із розрахунку 1950,25:11002,12х100%=17,73%

Враховуючи наведене сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 372 грн. 68 коп. (2102,00 х 17,73% = 372 грн. 68 коп.).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.09.2012 року у розмірі 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень 25 копійок, яка складається з заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 372 (триста сімдесят дві) грн. 68 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.01.2021 року.

Суддя /підпис/ Копія вірна:

Суддя: В. В. Заполовський