Дата документу 17.11.2021 Справа № 334/7124/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7124/21 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/807/3744/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округ Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округ Запорізької області Чубарев О.О., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Просив визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №82657 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №191207903 від 17 січня 2020 року та плати за вчинення виконавчого напису на загальну суму 12408,14 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2021 року позовну заяву передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що справа підлягає розгляду Ленінським районним судом м. Запоріжжя за місцем проживання боржника та місцем знаходження його майна, просив скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Направляючи справу до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису згідно з постановою приватного виконавця від 05 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну сплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є місце роботи боржника - ТОВ «АТБ-Маркет», адреса місця реєстрації: м. Дніпро Центральний район, пр..Олександра Поля, буд.40.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 31 жовтня 2020 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №82657, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №191207903 від 14 січня 2020 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ( правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»), заборгованості за цим кредитним договором.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 21 липня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66153927 з виконання виконавчого напису №82657, виданого 31 жовтня 2020 року.

05 серпня 2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує від ТОВ «АТБ-Маркет».

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Судом встановлено, що згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» є: м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 11А, офіс 605.

Виконавчий напис №82657, виданий 31 жовтня 2020 року, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 66153927 (а.с. 9).

ОСОБА_1 зазначає, що підсудність справи ним визначена за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування або за місцем знаходженням його майна.

Проведення окремої виконавчої дії в певному місці, зокрема, звернення стягнення на доходи боржника, не є місцем виконання виконавчого напису.

Згідно з відміткою у паспорті позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с.6 зворот).

В матеріалах справи відсутні жодні докази щодо проживання позивача за іншою адресою.

Отже, місцем виконання виконавчого напису в цій справі є вищезазначене місце проживання боржника ОСОБА_1 , що територіально відноситься до Ленінського району м. Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо непідсудності справи Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

За таких обставин, постановлена ухвала суду у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2021 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова