Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/204/2021 Справа № 641/8048/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», треті особа: ОСОБА_2 , Національний банк України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк»), треті особи: ОСОБА_2 , Національний банк України (далі НБУ) в якій просить визнати незаконною відмову ПАТ АБ «Укргазбанк» в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 12 від 28.08.2007 року укладеним між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 в порядку передбаченим п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зобов`язати ПАТ АБ «Укргазбанк» провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 12 від 28.08.2007 року укладеним між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 в порядку передбаченим п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а також стягнути понесені позивачем судові витрати.

16.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 423860, а також дії, передбачені п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; заборонити АТ «Укргазбанк» вчиняти будь-які дії щодо виселення позивача та членів його сім`ї, та перешкоджати їм у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 423860, вселення, постановку на реєстраційний облік будь-яких осіб за вищевказаною особою, здачу її в оренду, укладення, зміну або розірвання договорів із постачальниками комунальних послуг, послуг охорони до набрання законної сили рішенням у справі; зупинити вчинення виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № 62301097, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитром Анатолійовичем; зупинити вчинення виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № 62303289, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. Таким чином, вищевказані дії в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, значно утруднить або унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

Ознайомившись з матеріалами справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання незаконною відмови ПАТ АБ «Укргазбанк» в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 12 від 28.08.2007 року укладеним між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 в порядку передбаченим п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зобов`язання ПАТ АБ «Укргазбанк» провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 12 від 28.08.2007 року укладеним між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 в порядку передбаченим п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Однак, в своїй заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просить заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 423860, вчиняти будь-які дії щодо виселення позивача та членів його сім`ї, та перешкоджати їм у користуванні вказаним житловим будинком, вселення, постановку на реєстраційний облік будь-яких осіб за вищевказаною особою, здачу її в оренду, укладення, зміну або розірвання договорів із постачальниками комунальних послуг, послуг охорони, зупинити вчинення виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № 62301097, а також зупинити вчинення виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № 62303289.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача заявлені в клопотання про забезпечення позову стосуються майнових прав на нерухоме майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають предмету позову та заявленим позовним вимогам щодо визнання незаконною відмову в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором та зобов`язання провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, та відповідно вжиття вказаних заходів ніяким чином не впливає на утруднення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Окрім того, позивачем не надано до суду документів щодо права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, як забезпечення позову може вплинути на права власників зазначеного нерухомого майна.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки заявлені в ній вимоги не відповідають предмету спору на не впливають на утруднення виконання рішення в майбутньому, а також заявник посилається на загальні підстави забезпечення позову, тоді як доказів щодо необхідності його забезпечення та існування реальної загрози не виконання рішення суду, до суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», треті особа: ОСОБА_2 , Національний банк України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя -М. Ю. Онупко