Березівський районний суд Одеської області
18.11.2021
Справа № 494/1506/21
Провадження № 2/494/641/21
про залишення без руху
18 листопада 2021 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/1506/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Раухівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -
12.11.2021 року згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями до провадження судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. надійшла цивільна справа №494/1506/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Раухівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.
ОСОБА_2 , звернувшись до суду з цією позовною заявою просив:
-встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.01.2001 року до моменту смерті, та визнати його спадкоємцем 4-ї черги;
-визнати за ним, ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку площею 5,96 га, розташовану на території колишньої Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010503, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4
Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку про залишення її без руху з наступних підстав.
Вимоги до форми та змісту заяви та документів, що додаються до неї встановлені ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до поданої до суду заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2270 гривень.
Так як в заяві позивач просить встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, то за вимогу немайнового характеру потрібно сплати судовий збір у розмірі 454 гривень.
Згідно п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менш 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимога ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку є вимогою майнового характеру. Позивачем, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначена ціна позову, яка визначається вартістю майна - земельної ділянки.
Відповідно до п. п. 2, 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.
Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.
Отже, зважаючи на п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та норми Закону України «Про оцінку земель», для визначення вартості об`єкта, тобто ціни позову в даному спорі, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірного майна.
Підпунктом «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю -за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.
Так як в позовній заяві не зазначено обґрунтованого розрахунку ціни позову, то з доданої квитанції неможливо встановити розмір судового збору, сплачений позивачем за вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру.
За даних обставин, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно усунути недоліки шляхом надання доказів оціночної вартості спірного нерухомого майна на момент звернення до суду із позовом; визначити ціну позову, зазначивши її виходячи із оціночної вартості спірного майна та доплатити судовий збір у порядку визначеному Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Проте, позивачем не надано доказів того, що після смерті ОСОБА_4 він звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Крім того, до матеріалів справи, не надано будь-яких доказів того, що відповідач по справі ОСОБА_3 , який зі слів представника позивача, є троюрідним племінником померлого, подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини
Також, суд звертає увагу на той факт, що у позовній заяві представник позивача зазначає, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,96 га, розташованої на території колишньої Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010503, виданого Березівською районною державною адміністрацією 27.02.2004 року.
Однак, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, померлий ОСОБА_4 прийняв у спадщину вищезазначену земельну ділянку після смерті дружини ОСОБА_5 , яка належала їй на саме підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010503, виданого Березівською районною державною адміністрацією 27.02.2004 року.
Згідно до ч. 1 ст. 1255 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Ч. 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Таким чином, право власності на земельну ділянки площею 5,96 га, розташованої на території колишньої Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області належала померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.05.2005 року Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області, право власності було зареєстровано Березівською РДА від 02.06.2005 року за № 2442.
Як вбачається з позовної заяви, представник позивача зазначив, що про зазначені у позовній заяві факти, можуть підтвердити свідки.
Згідно ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.
При цьому, клопотання про виклик свідків, покази яких позивач вважає доказом викладених обставин, разом з позовом подано не було.
Крім цього, докази, що додані до позовної заяви подані з порушеннями чинного законодавства.
Так, згідно з ч.2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Однак, додані до позовної заяви копії письмових доказів не засвідчені належним чином, а тому не є копіями письмових доказів документів в розумінні викладених положень ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти денний строк з дня вручення ухвали суду.
Також, слід роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог по усуненню недоліків поданого позову (заяви), що були підставою для залишення позову без руху він буде вважатись неподаним та повернутий йому.
Керуючись ст.ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України, суддя -
п о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Раухівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня вручення ухвали суду.
Роз`яснити заявнику, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернутою йому.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Панчишин А.Ю.