Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3454/20 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 20 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Павицької Т.М, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Хоменка Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №285/3454/20 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району, за участю третьої особи - Новоград-Волинської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай)

за апеляційною скаргою Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Коцюбою О.М. у м. Новоград-Волинський

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 11 березня 1994 року вона була прийнята в члени КСП «Терноцвіт» с. Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Терноцвіт» серія ЖТ-10-32-000001 був виданий 29 листопада 1995 року. На час розпаювання земель КСП «Терноцвіт» Новоград-Волинського району вона була членом даного колективного господарства, але в уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), включена не була, й відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) в колективній власності не отримала.

З урахуванням вищевикладеного просила визнати право на земельну частку (пай) в розмірі 4,18 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу, як не витребувані паї для громадян в адміністративних межах Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,18 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу як невитребувані паї для громадян в адміністративних межах Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, керівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги те, що позивачем, не надано належних і допустимих доказів, а саме протоколів загальних зборів та засідань правлінь КСП щодо прийняття позивача у члени КСП та перебування її у членах на час видачі Державного акту на право колективної власності. Також позивачем не надано доказів на підтвердження її звернення з клопотанням до зборів співвласників КСП з питанням щодо внесення до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Крім того, судом не надано правової оцінки тій обставині, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду. Також, судом не було враховано, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Таким чином, у вказаному спорі одним із відповідних повноважних органів виконавчої влади є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, яке не було залучено до участі в справі в якості відповідача.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначили, що прокурор не дотримався порядку звернення до суду з апеляційною скаргою в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися,з невідомих суду причин. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки незважаючи на ту обставину, що позивача не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), остання має відповідне право.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 11 березня 1994 року була прийнята в члени КСП «Терноцвіт» та працювала у вказаному КСП до 22.07.2000 року. Наведене підтверджується копією трудової книжки колгоспника та архівною довідкою про розмір отриманої заробітної плати, яка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці КСП «Терноцвіт» за 1994-200 роки (а.с.10-14).

Відповідно до довідки відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.03.2020 року № 97-6-0.19-1029/175-20, 29 листопада 1995 року був зареєстрований та виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Терноцвіт» серії ЖТ-10-32-000001, розмір земельної ділянки (паю) становить 4,18 в умовних кадастрових гектарах (а.с.15).

Позивач ОСОБА_1 відсутня в уточнених списках громадян на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Терноцвіт» села Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області станом на 25.10.1996 року, що підтверджується довідкою Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 27.08.2020 року № 283 (а.с.17).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (у редакції Закону України від 18 грудня 1990 року № 561-XII) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Як встановлено судом першої інстанцій, ОСОБА_1 на момент одержання КСП «Терноцвіт»державного акта на право колективної власності на землю була членом КСП «Терноцвіт», а тому висновки суду про те, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай), є обґрунтованими.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на зазначені вимоги в цій справі слід застосовувати положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з статтею 71 ЦК Української РСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до положень статті 76 ЦК Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

За змістом пункту 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до статей 71, 75 ЦК Української РСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 не навела обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до усталеної судової практики член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (пункт 24 постанова «Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами землеьного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Установивши, що ОСОБА_1 мала право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) у землях КСП «Терноцвіт»як член колективного сільськогосподарського підприємства, не включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за пропуском позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач про порушення своїх прав повинна була дізнатися з початку розпаювання земель колишніх колгоспів, що є загальновідомим фактом. Тому ОСОБА_1 , як член колгоспу, повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Терноцвіт»(1995 рік) акта на право колективної власності на землю.

Однак, позивач у передбачений законом строк не звернулася до суду з вказаними вимогами, що є підставою для відмови у його задоволенні з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Доводи представника позивача щодо неповідомлення прокурором Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про звернення до суду з апеляційною скаргою спростовуються листом № 35084-5645вих.20 від 12.11.2020 року, який був відправлений на адресу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 13.11.2020, про що свідчить фіскальний чек № ПН 55.

Таким чином, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевказаних підстав (п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь Житомирської обласної прокуратури підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1741,10 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району, за участю третьої особи - Новоград-Волинської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури (розрахунковий рахунок № UA 0011049, Державна казначейська служба України, ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1741,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Головуючий Судді