УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Мукачево Справа №303/5974/21

2-р/303/4/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Мукачево заяву директора ММКП «Мукачівводоканал» про роз`яснення рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Мукачівського міського комунального підприємства «Мукачівводоканал»

про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

На підставі поданої заяви представник відповідача просить роз`яснити рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ухвалено поновити ОСОБА_1 на посаді машиніста насосних установок дільниці ВНС або на рівнозначній посаді в Мукачівському міському комунальному підприємстві «Мукачівводоканал» з 16 червня 2021 року.

Необхідність роз`яснення судового рішення обґрунтовуються тим, що з 16 червня 2021 року в ММКП «Мукачівводоканал» введено новий штатний розпис, а ОСОБА_1 було повідомлено про майбутнє звільнення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали цивільної справи №303/5974/21, суд приходить до наступного висновку.

На підставі рішення суду від 19 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ухвалено поновити ОСОБА_1 на посаді машиніста насосних установок дільниці ВНС або на рівнозначній посаді в Мукачівському міському комунальному підприємстві «Мукачівводоканал» з 16 червня 2021 року.

У відповідності до частини першої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду.

Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 667/7960/14-ц незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення статті 271 Цивільного процесуального кодексу України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником».

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/6746/16-ц (провадження № 61-17594св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16 (адміністративне провадження № К/9901/21219/18).

Отже, у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису ввести скорочену посаду, що і буде належним виконанням з його боку рішення суду про поновлення працівника на роботі.

При цьому, право визначати чисельність і штат працівників належить власникові або уповноваженому ним органу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при вирішенні спорів щодо правомірності звільнення працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України суд не може надавати оцінку правомірності і доцільності внесених змін у структуру підприємства, оскільки це стосується господарської діяльності суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у трудових спорах, а лише повинен перевірити чи дійсно мали місце відповідні зміни до структури або штату підприємства, що стали підставами для проведення відповідного скорочення працівників.

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 по справі №6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених ст.49-2 КЗпП України.

Враховуючи той факт, що поновлення позивача на попередній посаді у зв`язку з її скороченням могло не відбутися, судом у рішенні від 19 жовтня 2021 року зазначено про можливе поновлення позивач на роботі на рівнозначній посаді.

Такий спосіб захисту порушених прав працівника є ефективним та забезпечує поновлення прав у відповідності до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, процедура поновлення незаконно звільненого працівника на займаній посаді, так і на рівнозначній посаді є загальною, тому, приймаючи до уваги той факт, що суд не вправі втручатися в прийняття власником підприємства рішень щодо зміни в організації структури та чисельності працівників, такий спосіб захисту не потребує конкретизації та уточнення у судовому рішенні та узгоджується з вищезазначеними нормами права, тобто їм не суперечить.

Таким чином, власник або уповноважений ним орган мають вжити заходи щодо відновлення існуючих до моменту звільнення працівника ( ОСОБА_1 ) відносин між працівником та роботодавцем, з врахуванням обставин вказаних вище, в тому числі і на раніше займаній посаді або рівнозначній, з врахуванням структури або штату підприємства.

За таких обставин, заява задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 259, 260, 271, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви директора Мукачівського міського комунального підприємства «Мукачівводоканал» про роз`яснення рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2021 року - відмовити.

2. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость