Справа № 462/6284/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 січня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 09.10.2020 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 травня 1984 року виданого Другою львівською державною нотаріальною конторою є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки ЛКП "Сяйво" № 2361 від 30.09.2020 року у її будинку разом із нею зареєстровані її син ОСОБА_5 , його доньки, а її внучки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ЇЇ син ОСОБА_5 проживає разом із нею, а внучки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ще у 2000 році разом із своєю матір`ю виїхали у Італію і з цього часу у спірній квартирі не проживають. Відповідачі не сплачують комунальних платежів, в утриманні житла участі не беруть, особистих їхніх речей в квартирі немає. Просить суд визнати відповідачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09 листопада 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначила, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не проживають у спірній квартирі з 2000 року, відколи виїхали у Італію на постійне проживання, їх речей в квартирі немає, кошти на комунальні витрати не надають..

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома, заперечень суду не надали, позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідачів, постановляючи заочне рішення. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що проживає по-сусідству з позивачкою на АДРЕСА_2 з 1995 року. Він знає відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Однак не бачить їх з 2000 року. Йому зі слів позивача відомо, що вони виїхали на постійне проживання в Італію.

Суд,вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 травня 1984 року Другою львівською державною нотаріальною конторою позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої Львівською міською радою Залізничної районної адміністрації відділу житлового господарства ЛКП «Сяйво» від 30 вересня 2020 року за № 2361 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , власник, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована 12.02.2016 р., ОСОБА_5 , син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12.02.2016 р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована 12.02.2016 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована 12.02.2016 р. Будинок житловою площею 59,00 кв.м, загальною - 95,20 кв.м.

Як вбачається з Акта, складеного ЛКП «Сяйво» за №243 від 23.09.2020 року, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, однак зі слів сусідів та родичів вони не проживають за даною адресою з 2000 року.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 -ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів на жилій площі, що належить позивачці та третій особі по справі на праві власності, будинок АДРЕСА_1 , перешкоджає у реалізації права власності у повному обсязі. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідачі в квартирі не проживають, а їх реєстрація порушує права власників. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складений 19 січня 2021 р.

Суддя: Н.М.Румілова