Справа № 357/2777/15-ц
Провадження№ 2/357/896/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Александрова А.С.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Шумейко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання права продажу, надання права зареєструвати право власності -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі «Позивач») звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання права продажу, надання права зареєструвати право власності.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

05.08.2008 року між АКБ Східно-Європейський банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №64/2008, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію з урахуванням її платоспроможності з лімітом в сумі 60 000 доларів США на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 зі сплатою 18,0 % річних та з кінцевим терміном повернення до 04.08.2011 року включно.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.08.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечним договір, згідно якого останній передав в іпотеку банку належні йому на праві власності житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з відповідними господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та земельну ділянку площею 0,0889 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовуються по АДРЕСА_2 .

25.04.2014 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 23/ФК-14 від АКБ «Східно-Європейський банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 05.08.2008 року №64/2008. Згідно договору про відступлення прав за іпотечним договором від 22.05.2014 року, позивач також набув усіх прав за іпотечним договором, укладеним між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_3 .

Оскільки позичальником порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та процентів за його користування в порядку і на умовах зазначених в кредитному договорі, станом на 02.02.2015 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 343 437,05 грн. в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права продажу предмета іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від свого імені будь-якій особі-покупцеві відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» та шляхом надання права ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зареєструвати право власності на предмет іпотеки у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

28.01.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором від 05.08.2008 року №64/2008 в розмірі 343 437,05 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки у вигляді: житлового будинку загальною площею 106,4 кв.м, житловою площею 71,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай з прибудовою літера «Б», сарай з погребом літера «В», колодязь зазначений на плані цифрою «2», по АДРЕСА_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 Білоцерківським МБТІ в реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна 07.04.2008 року за номером 20291238; земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер :05:021:0049, по АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ № 207934; земельної ділянки площею 0,0889 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:021:0050, по АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ № 207935. Надано право ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на вчинення продажу нерухомого майна, зазначеного у іпотечному договорі від 06.08.2008 року, з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент укладення договору купівлі-продажу з правом реєструвати право власності на об`єкти нерухомого майна, зазначені у іпотечному договорі від 06.08.2008 року, шляхом внесення відповідних зписів до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду від 01.07.2016 року з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року, ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу.

12.09.2019 року Верховним Судом було касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2019 року було прийнято до провадження справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання права продажу, надання права зареєструвати право власності даним складом суду (т.2 а.с.189-190).

Ухвалою суду від 06.02.2020 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 закрито у зв`язку з його смертю та відсутністю правонаступників (т.2 а.с. 233-234).

Судові засідання у справі неодноразово відкладалися та у них оголошувалася перерва, у т.ч. з причин неявки представника Позивача. Ухвалою суду від 06.02.2020 року явку представника Позивача у судові засідання було визнано обов`язковою (т.2 а.с. 234). Втім, у жодне судове засідання той не з`явився.

18.01.2021 року в судовому засіданні Відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила суду наступне. Вона не є власником спірного майна, оскільки постановою державного нотаріуса від 17.11.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 , через відсутність необхідних документів для вчинення нотаріальної дії. Повідомила, що за весь цей час ніхто права власності на спірне майно не набув. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, у його задоволенні просив відмовити повністю. Додатково пояснив, що в позові не зазначено детально розрахунок заборгованості та куди було віднесено сплачену відповідачем 71 000,00 грн. у рахунок погашення боргу. Іпотечним договором не передбачено такого способу задоволення вимог іпотекодержателя як укладення договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця іпотекодержателем з третьою особою, п.5.5.3 передбачено лише право організувати факт продаж, тобто лише вирішити процедурні питання. Відповідач є неналежним відповідачем, у справі, оскільки спірне майно їй не належить, спадщину ніхто не прийняв, власника майна не має. Не відомо від імені кого позивач бажає укласти договір купівлі-продажу майна. Кредит був в іноземній валюті, і спірна ситуація підпадає під дію мораторію на відчуження нерухомого майна. Позиція відповідача підтверджується правовою позицією ВС, що викладена в Постанові від 02.10.2019 року у цій справі.

18.01.2021 року представник Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі (т.3 а.с. 26, 27).

Суд, вислухавши пояснення Відповідача, представника Відповідача, дослідивши матеріали спадкової справи, докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

05.08.2008 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та Відповідачем було укладено кредитний договір №64/2008, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію з урахуванням її платоспроможності з лімітом у сумі 60 000 доларів США на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 зі сплатою 18,0 % річних та з кінцевим терміном повернення до 04.08.2011 року включно (т.1 а.с.6-8).

Відповідно до п.1.5. іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 468 782,26 грн., в тому числі ПДВ 78 130,38 грн.

Згідно з п.3.1.5 іпотечного договору у випадку невиконання боржником або іпотекодавцем зобов`язань за цим договором або за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену п.3.1.4 цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається п.5 договору.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.08.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечним договір, згідно якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку належні йому на праві власності житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з відповідними господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та земельну ділянку площею 0,0889 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовуються по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.9-11).

З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте позичальник не забезпечила своєчасне погашення кредиту, а тому станом на 28.09.2011 року вона мала заборгованість у загальному розмірі 414 437,05 грн., що складалася із заборгованості за кредитом та відсотками.

Сторонами не оспорювалося, що з метою часткового погашення боргу Відповідачем Позивачу сплачено частину боргу у розмірі 71 000,00 грн.

11.08.2011 року банк надіслав позичальнику та іпотекодавцю вимоги про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі непогашення заборгованості за кредитним договором.

25.04.2014 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №23/ФК-14 від АКБ «Східно-Європейський банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», перейшло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором від 05.08.2008 року №64/2008. Згідно договору про відступлення прав за іпотечним договором від 22.05.2014 року позивач також набув усіх прав за іпотечним договором, укладеним між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_3 (т.1 а.с.12-16).

У додатку №2 до вказаного договору визначено перелік боржників та актів, стосовно яких відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором від 05.08.2008 року №64/2008, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набули прав кредитора відносно ОСОБА_2

12.05.2014 року між АКБ «Східно-Європейський банк», від імені від імені якого діяли ТОВ «Брокінвестгруп» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором від 06.08.2008 року, відповідно до якого іпотекодержателем стало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, актовий запис №72 (т.1 а.с.62).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2015 року провадження по справі було зупинено до вступу у справу правонаступника ОСОБА_2 (т.1 а.с.66).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2015 року відновлено провадження у справі (т.1 а.с.70).

Відповідно до спадкової справи №145, заведеної 12.10.2015 року Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернулася його дочка ОСОБА_2 (т.1 а.с. 130). Однак постановами державного нотаріуса від 17.11.015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки (житловий будинок та земельні ділянки), у зв`язку з відсутністю документів для вчинення нотаріальної дії (т.1 а.с. 171, 172).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2015 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено (т.1 а.с.83-85).

14.12.2015 року ОСОБА_2 була подана заява про перегляд заочного рішення суду від 16.11.2015 року та ухвалою суду від 18.01.2016 року вищезазначене рішення було скасоване, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.94-96, 117).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2016 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено (т.1 а.с.251-256).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 09.09.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, актовий запис №39, відповідач ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (т.2 а.с.71).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду від 01.07.2016 року з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2016 року залишено без змін (т.2 а.с.76-85).

Не погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року, ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу.

12.09.2019 року Верховним судом було касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30.11.2016 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.164-183).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з приписами статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку» законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Втім, Позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки та при цьому чітко не вказано розмір кредитної заборгованості із зазначенням її складових, як це передбачено ст.39 Закону України «Про іпотеку», де встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, та не оспорювалося Позивачем, Відповідач ОСОБА_1 не є власником іпотечного майна, оскільки після смерті іпотекодавця ОСОБА_3 постановами державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину як на спірний житловий будинок, так і на спірні земельні ділянки. Позовні вимоги заявлені Позивачем до Відповідача ОСОБА_1 помилково. Правових підстав для їх задоволення у суду немає.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням обраного Позивачем способу захисту права.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на Відповідача судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Код ЄДРГПОУ 38750239, місцезнаходження: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м.Київ, 04112) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання права продажу, надання права зареєструвати право власності відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.01.2021 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіВ. П. Цукуров