Провадження № 2/752/3947/21
У Х В А Л А

18 січня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В. розглянувши у відкритому судовому заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

Встановив:

В провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вищевказана цивільна справа.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 90,8, житловою площею (кв.м): 24.6; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 27,7, житловою площею (кв.м): 14.9; транспортний засіб марки SSANG YONG, модель REXTON, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2014, vin НОМЕР_2 , дата реєстрації 04.12.2015;транспортний засіб марки Ford, модель Mustang, д.н.з. НОМЕР_3 , рік випуску 2017, дата реєстрації 08.06.2019, vin НОМЕР_4 ; транспортний засіб марки Citroen, модель С4, д.н.з. НОМЕР_5 , рік випуску 2012, дата реєстрації 30.03.2012, vin НОМЕР_6 .

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що 08 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб та під час перебування в шлюбі позивачем та відповідачем спільно набуте вищезазначене майно.

Право власності на усе вищеперераховане майно, яке складає спільну сумісну власність позивача та відповідача, як подружжя, зареєстроване на відповідача, та знаходиться у одноосібному володінні відповідача. Окрім того, усі оригінали правовстановлюючих документів також знаходяться у відповідача. На всі прохання позивача надати оригінали копії правовстановлюючих документів, і взагалі, будь-яких документів, що стосуються на спільне майно, відповідач систематично відповідає виключно відмовою.

Тому, позивач має обґрунтовані побоювання, що відповідачем вживатимуться заходи із зменшення обсягу майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, з метою позбавлення позивача можливості використовувати свої права з володіння, користування та розпорядження таким майном, а також права на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, невжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначені об`єкти надасть можливість відповідачу відчужити спірне майно, яке придбане під час шлюбу з позивачем, і водночас зробить неможливим чи істотно ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд враховує предмет спору та заявлені вимоги у заяві про забезпечення позову, які є співмірними із заявленими позивачем вимогами та у заяві доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, оскільки представником позивача не надано доказів належності транспортного засобу марки Ford, модель Mustang, д.н.з. НОМЕР_3 , рік випуску 2017, дата реєстрації 08.06.2019, vin НОМЕР_4 ; та транспортного засобу марки Citroen, модель С4, д.н.з. НОМЕР_5 , рік випуску 2012, дата реєстрації 30.03.2012, vin НОМЕР_6 відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно, що на праві власності належать ОСОБА_3 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 90,8, житловою площею (кв.м): 24.6; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 27,7, житловою площею (кв.м): 14.9; транспортний засіб марки SSANG YONG, модель REXTON, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2014, vin НОМЕР_2 , дата реєстрації 04.12.2015.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко