Провадження № 2/686/5267/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 прострочену заборгованість у розмірі 29 874,43 грн., у тому числі: суму заборгованості за кредитом 23 564,89 грн., суму заборгованості за процентами та комісіями 6 309,54 грн.

В обґрунтування наведених вимог зазначив, що 15.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, на підставі якої підписано Виписку-повідомлення № UА1012001.UАН.

Відповідно до підписаних Анкети-Заяви від 15.11.2019 року та Виписки-повідомлення від 18.11.2019 року, Відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, Відповідач отримав банківську платіжну картку та надав Банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідачем за період з 18.11.2019 року до 09.06.2021 року отримано грошові кошти у розмірі 23 564,89 грн., як вбачається з виписки по особовому рахунку. Після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та внаслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 52% річних.

ОСОБА_1 прострочила виконання своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого станом на 09.06.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 29 874,43 грн., у тому числі: сума заборгованості за кредитом 23 564,89 грн., сума заборгованості за процентами та комісіями 6 309,54 грн., яку позивач у судовому порядку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2021 року вказану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному проваджені.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, подала до суду письмові пояснення, в яких заперечила щодо позовних вимог з тих підстав, що вона перебуває на обліку у психіатра з діагнозом «важка розумова відсталість», у зв`язку з чим не могла укласти договір про кредит.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2019 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви на оформлення кредитної картки і встановлення кредитного ліміту та надання виписки-повідомлення №UА1012001.UАН укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно умов цього договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні з використанням платіжної картки «Кредитна картка Хочука» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 25000,00 грн, загальна вартість кредиту 37 025,02 грн., фіксована процентна ставка за користуванням кредитними коштами в розмірі 52,00% річних строком до 18 листопада 2020 року.

Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 18 листопада 2019 року.

Відповідач отримала картку та користувалася коштами, про свідчить розписка про отримання платіжної картки від 18.11.2019 року та виписка по особовому рахунку.

Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету-заяву від 15.11.2019 року та виписку - повідомлення, Публічну пропозицію на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розписку відповідачки про отримання нею платіжної картки від 18.11.2019 року, виписку по особовому рахунку та розрахунок заборгованості.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 09 червня 2021 року становить: 29 874,43 грн., з яких: 23 564,89 грн. - заборгованість за кредитом, 6309,54 грн. - заборгованість за процентами та комісіями.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості тіло кредиту становить 23 564,89 грн. Відповідач не сплатила вказану прострочену заборгованість, а тому сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується відсотків, то заборгованість за процентами та комісіями становить 6 309,54 грн. При цьому ця сума визначена за період з 19 листопада 2020 року по 09 червня 2021 року з розрахунку 60% річних.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Слід звернути увагу, що, сторони обумовили розмір процентів в розмірі 52% річних, що підтверджується даними анкети-заяви від 15.11.2019 року та виписки повідомлення №UА1012001.UАН від 18.11.2019 року, які підписані сторонами та дійсно містять умови нарахування відсотків за користування кредитними коштами в погодженому розмірі у фіксованій ставці в межах строку кредитування. При цьому умови договору не містять погоджених положень щодо нарахування та сплати процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування.

Однак, розрахунок заборгованості по процентам, наданого банком, проведений за ставкою 60% річних та за період з 19.11.2020 року по 09 червня 2021 року, тоді як сторони погодили строк кредитування 12 місяців, тобто до 19.11.2020 року.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення процентів нарахованих після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №175/4753/15-ц.

Так у постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що після закінчення строку кредитування позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитором повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

З огляду на наведене Велика Палата ВС зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Також Велика Палата ВС наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Суд звертає увагу також на норми ст. 1050 ЦК України якими передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже у даній справі кредитор має право на отримання гарантій неналежного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, однак таких вимог банк не заявляв.

З огляду на викладене, а також враховуючи письмові пояснення відповідача, суд вважає, що вимоги про стягнення процентів задоволенню не підлягають.

Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23 564,89 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1790,57 грн. (23564,89х2270/29874,43).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 178, 263-265, 273,279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» () заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №UА1012001.UАН від 18.11.2019 року в розмірі 23 564,89 грн., з яких: 23 564,89 грн. заборгованість за тілом кредиту, а також судовий збір у сумі 1790,57 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Л. Стефанишин