РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/377/20
Провадження № 2/327/17/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2021 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Т.А.

за відсутності осіб, які повинні приймати участь у справі,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Розівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, третя особа Розівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2020 року представник позивача адвокат Комар Г.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк її матері ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, яке вона прийняла після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформила, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., який складається з житлового будинку літера «А-1», веранди літера «а-1», сіней літера «а-1-1», сараю літера «Б», літньої кухні літера «В», сіней літера «в», погребу літера «Г», гаража літера «Д», басейни літера «Ж» та огорожі №1, а також земельну ділянку площею 0,5655 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_3 відповідно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 лютого 1993 року Куйбишевською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 97, та державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004964, виданого на підставі рішення Розівської селищної ради від 22 травня 1995 року за № 55/3, реєстраційний № 165 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк у віці 67 років померла мати позивача ОСОБА_2 . За життя спадкодавця нею не було складено заповіт. При зверненні позивачки до Розівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини нотаріусом було заведено спадкову справу № 74/2017 за номером у спадковому реєстрі 61035472. Після смерті ОСОБА_2 позивачка стала єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що прийняла спадщину, так як інший спадкоємець син ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на її користь. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2018 року Розівською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 505 позивачка успадкувала земельну ділянку, розташовану на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,6300 гектарів, кадастровий номер :01:002:0027, вид угідь рілля. Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2018 року Розівською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 506, позивачка успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Червоний прапор» Розівської селищної ради розміром 0,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 004739, виданого 09 квітня 1996 року Розівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 18 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 61, ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого було дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. До складу спадщини увійшло й інше майно, що належало чоловіку спадкодавця - ОСОБА_3 , яке ОСОБА_2 прийняла, але своїх спадкових прав не оформила, зокрема, житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 . При звернені до Розівської державної нотаріальної контори видача свідоцтва про право на спадщину за законом виявилась неможливою через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельну ділянку у зв`язку з втратою їх оригіналів та неможливістю отримання дублікатів, про що державним нотаріусом 27 листопада 2020 року винесено відповідну постанову.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження на 14 січня 2021 року з викликом учасників справи. Окрім цього, даною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Розівської державної нотаріальної контори спадкову справу № 74/2017 після смерті ОСОБА_2 та спадкову справу № 17/2015 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 70,71).

На виконання вищезазначеної ухвали суду завідувачем Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. надано суду копії спадкової справи № 74/2017 після смерті ОСОБА_2 та копію спадкової справи № 17/2015 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 74- 91, 92-143).

В підготовче судове засідання 14 січня 2021 року позивач та її представник адвокат Комар Г.І. не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, відповідно до наданої суду заяви просили проводити розгляд справи за їх відсутності, обставини, викладені в позові підтверджують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с. 72,145).

Відповідач в особі представника Розівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької область в підготовче судове засідання 14 січня 2021 року також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнають, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 144).

Представник третьої особи: Розівської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання 14 січня 2021 року також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 73).

Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність позивача, його представника, представника відповідача та представника третьої особи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи із ухваленням рішення в підготовчому засіданні.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні в ній докази, матеріали спадкових справ, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк у віці 67 років померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 червня 2017 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 8).

Факт кровного споріднення позивачки із померлою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданим Розівським РАЦС Куйбишевського району Запорізької області 22 січня 1970 року, відповідно до якого в графі «батько» записаний « ОСОБА_3 », в графі «мати» записана « ОСОБА_2 » (а.с. 9); свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , виданим 27 квітня 1991 року В-Новосильківським відділом РАЦС Донецької області, відповідно до якого прізвище дружини після укладення шлюбу зазначене « ОСОБА_7 » та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , згідно з яким 15 жовтня 1993 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу залишилось « ОСОБА_7 » (а.с. 11, 12).

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/313-а від 16.03.2018 року, наданого на запит громадянки України ОСОБА_1 від 16.03.2018 року, імена по батькові « ОСОБА_8 » російською « ОСОБА_9 » (свідоцтво про народження ОСОБА_5 , запис російською мовою «мать ОСОБА_2 » та « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 » (копія паспорта; свідоцтво про смерть; запис ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження ОСОБА_12 , запис «батько ОСОБА_13 ») у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації форм імені по батькові від фонетичних варіантів особового імені спільного етимологічного походження « ОСОБА_14 » і « ОСОБА_10 » (а.с. 10).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на:

- земельну ділянку, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, кадастровий номер :01:002:0027;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний прапор» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області розміром 0,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого було дружина ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав;

- земельна ділянка, передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

За життя спадкодавця нею не був складений заповіт.

Після смерті ОСОБА_2 позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що прийняла спадщину, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом син спадкодавця ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на користь своєї сестри - позивача ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами цивільної справи та матеріалами спадкової справи № 74/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 16, 104).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, у встановлений законом строк позивачка звернулася до Розівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 74/2017 за номером у спадковому реєстрі 61035472, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.08.2017 року (а.с. 15, 96).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2018 року Розівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 505, позивачка успадкувала земельну ділянку, розташовану на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,6300 гектарів, кадастровий номер :01:002:0027, вид угідь рілля, право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 24 лютого 2017 року державним реєстратором Розівської районної державної адміністрації Запорізької області Єрошенковим А.П. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Розівського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року у справі № 327/345/16-ц, номер запису про право власності 19228765, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 123011354 від 07 травня 2018 року (а.с.17-18, 130, 132).

Окрім цього, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 травня 2018 року Розівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 506, позивач також успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний прапор» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, розміром 0,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 004739, виданого 09 квітня 1996 року Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області , зареєстрованого 18 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 61, ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого було дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 19, 131, 133).

25 листопада 2020 року ОСОБА_15 , який діє за довіреністю від імені ОСОБА_1 , звернувся до державного нотаріуса Розівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , спадкоємцем якого була ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, проте державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельну ділянку в зв`язку з втратою їх оригіналів та неможливістю отримання дублікатів (а.с. 20, 136-143).

Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Абзацом 2 ч. 2 ст. 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За правилами ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 77/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла його дружина ОСОБА_2 , але спадкових прав не оформила (а.с. 74-91).

З матеріалів справи вбачається, що оригінали правовстановлюючих документівна спірний житловий будинок та земельну ділянку були втрачені, що підтверджується оголошенням, розміщеним 12 грудня 2020 року в Розівській районній газеті Роз-інформ № 50 (1324), про втрату державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Розівської селищної ради від 22 травня 1995 року №55/3, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 165 від 23 березня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 ; а також про втрату Свідоцтва на право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 , зареєстроване Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1993 року за № 1236 кн. 6 (а.с. 64).

Проте, виготовлення, видача та реєстрація державних актів (дублікатів) з 01 січня 2013 року не передбачена.

Разом з тим, як вбачається з копії архівної справи, наданої на адвокатський запит КП «Розівський комунгосп» № 266 від 17 вересня 2019 року, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 лютого 1993 року Куйбишевською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 97, ОСОБА_3 успадкував спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_16 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Право власності на будинок зареєстровано в Бердянському міжміському БТІ 15 лютого 1993 року в реєстровій книзі № 6 за № 1236 (а.с. 54-55).

З відповіді на адвокатський запит відділу у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за № 0-8-0.34-856/113-19 від 10 вересня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004964, виданого на підставі рішення Розівської селищної ради від 22 травня 1995 року за № 55/3, реєстраційний № 165 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, належала земельна ділянка площею 0,5655 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, на підтвердження чого надана копія державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004964 від 23 березня 1996 року (а.с. 61-62).

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у позивача виникли труднощі із оформленням у встановленому законом порядку своїх прав на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2 в зв`язку із неможливістю отримання дублікатів правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Встановлені обставини справи сторони визнали, їх не оспорювали, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 82, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк її матері ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, яке вона прийняла після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформила, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., який складається з житлового будинку літера «А-1», веранди літера «а-1», сіней літера «а-1-1», сараю літера «Б», літньої кухні літера «В», сіней літера «в», погребу літера «Г», гаража літера «Д», басейни літера «Ж» та огорожі №1, а також земельну ділянку площею 0,5655 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_3 відповідно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 лютого 1993 року Куйбишевською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 97, та державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004964, виданого на підставі рішення Розівської селищної ради від 22 травня 1995 року за № 55/3, реєстраційний № 165 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2021 року.

Суддя: Т.А. Антіпова