УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16 січня 2021 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на його користь заборгованості за договором позики від 05.05.2017року в розмірі 4400 дол. США, що за офіційним НБУ на момент написання даної зави становить 122044,12 грн. та покласти судові витрати на боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За вимогами ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Всупереч вказаному, ОСОБА_1 , зазначає учасників заяви як позивача та відповідача, що є характерним для позовного провадження, а не наказного.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В той же час суд зауважує, що за п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

З огляду на вказане суд зауважує, що, обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилався на ті обставини, що він надав 05.05.2017 року у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15000 дол. США , що станом на момент укладання договору позики становила 397200,00 грн., останній зобов`язався повернути суму позики до 05.01.2018 року, однак взяті на себе зобов`язання не виконав у повному обсязі та станом на день звернення залишилися не повернуті кошти ОСОБА_2 в сумі 4400 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на момент звернення до суду становить 122044,12 грн. Крім того, зазначив, що боржник відмовляється добровільно виконати взяті зобов`язання за договором позики від 05.05.2017 року.

Отже, з заяви та матеріалів заяви вбачається що між сторонами договору позики від 05.05.2017 року існує спір щодо наявності заборгованості, що позбавляє суд у наказному провадженні вирішувати питання.

Згідно із п. 3, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК; а також із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи наведені норми та викладене судом вмотивування, а також те, що за ч. 3 ст. 19 ЦПК наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, то підстави для видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , наразі відсутні.

Керуючись ст. 160, 161, 165, 166 ЦПК, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко