СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №2-з/759/11/21
ун. №759/8055/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О.,при секретарі судових засідань Савіцькій Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Титикало Р.С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус п`ятої Київської нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, визнання договорів частково недійсними, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус п`ятої Київської нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, визнання договорів частково недійсними, визнання права власності на майно.

11.01.2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника відповідачів вище вказаного позову про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) передавати право користування ( т.ч. надавати оренду) спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 ; квартирою АДРЕСА_2 ; квартирою АДРЕСА_3 ; квартирою АДРЕСА_4 ; квартирою АДРЕСА_5 ; заборонити будь-яким особам, окрім ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), громадянки Німеччини ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходження у спадковому майні та користування спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_4 ; квартирою АДРЕСА_5 ; заборонити будь-яким особам, окрім ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), громадянки Німеччини ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) знаходження у спадковому майні та користування спадковим майном, а саме:квартирою АДРЕСА_1 ; квартирою АДРЕСА_2 ; квартирою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальними правилами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - особа, яка просить про вжиття таких заходів, зобов`язана надати відомості, що потрібні для забезпечення позову, а також докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Разом з тим, згідно п. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що її вимоги є тотожними заявленим позовним вимогам по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус п`ятої Київської нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, визнання договорів частково недійсними, визнання права власності на майно.

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст. 149,150-153, 293 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Титикало Р.С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус п`ятої Київської нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, визнання договорів частково недійсними, визнання права власності на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Н.О. Горбенко