Головуючий суду 1 інстанції - Шовкун В.О.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 418/2242/20
Провадження № 22-ц/810/864/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Гаврилюк В.К., Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач Великоцька сільська рада Міловського району Луганської області

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Міловського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року, ухваленого у складі судді Шовкуна В.О., в залі судових засідань Міловського районного суду Луганської області у смт Мілове

у справі за позовом заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельних ділянок власнику

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив розірвати договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем, зобов`язати відповідача повернути сільській раді земельні ділянки та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням сесії Великоцької сільської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду громадянину ОСОБА_1 , в межах с. Ярське, для сінокосіння і випасання худоби, загальною площею 12,5221 га. На підставі вказаного 23.10.2012 року між Великоцькою сільською радою та Відповідачем було укладено договір оренди землі, а саме земельних ділянок пасовищ, площею 12,5221 га, з кадастровими номерами: :08:002:0026, :08:002:0025, строком на 10 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Міловському районі. У договорі визначено, що земельні ділянки передаються для сінокосіння та випасання худоби, цільове призначення сільськогосподарські землі, умови збереження стану об`єкту використання за цільовим призначенням. Орендна плата вноситься у грошовій формі рівною 3% від нормативної грошової оцінки з рахуванням коефіцієнтів індексації в сумі 1324,74 грн. на рік. Цільове призначення земельних ділянок не змінювалось.

Однак було встановлено, що відповідач використовує надані в оренду земельні ділянки не за цільовим призначенням. Актом обстеження земельної ділянки від 26.08.2019 року було встановлено, що на момент обстеження земельна ділянка оброблена дисками і закультивована, присутні залишки озимої пшениці. З метою усунення виявлених порушень Відповідачу направлялися листи, однак земельні ділянки не приведено у стан придатний для використання за цільовим призначенням.

Актом обстеження земельної ділянки від 06.03.2020 р. встановлено, що земельні ділянки надані в оренду ОСОБА_1 оброблені, є залишки пшениці та соняшнику. Актом обстеження від 05.05.2020 року встановлено, що вказані земельні ділянки оброблені та засіяні яровим ячменем. Тобто, має місце нецільове використання земельних ділянок Відповідачем, адже земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби використовуються для вирощування сільськогосподарських культур, що є підставою для розірвання Договору оренди землі. А земельні ділянки підлягають поверненню Великоцькій сільській раді.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року ухвалено позовну заяву заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Опанасюка Олександра Петровича в інтересах держави в особі: Великоцької сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельних ділянок власнику задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі укладений між Великоцькою сільською радою та ОСОБА_1 від 23.10.2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Міловському районі 29.12.2012 року за № 00809.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Великоцькій сільській раді Міловського району Луганської області земельні ділянки загальною площею 12,5221 га за кадастровими номерами :08:002:0026 та :08:002:0025.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 03.10.2006 року Міловським РВ УМВСУ в Луганській області, судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні, 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суд зазначив, що прокурором доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушень умов договору оренди землі щодо цільового використання земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Міловського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі №418/2242/19 про задоволення позову Старобільської місцевої прокуратури в особі виконуючого обов`язки заступника її керівника Опанасюка О.П. в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 23.10.2012 року, укладеного між Великоцькою сільською радою та ОСОБА_1 , який зареєстрований у відділі Держкомзему у Міловському районі 29.12.2012 року за №00809, та зобов`язання повернути Великоцькій сільраді земельні ділянки площею 12,5221га з кадастровими номерами: :08:002:0026; :08:002:0025 та стягнення судового збору в сумі 4204,00 грн, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права та недоведеності позовних вимог скасувати повністю.

Ухвалити своє рішення, яким у задоволенні позову Старобільської місцевої прокуратури в особі виконуючого обов`язки заступника її керівника Опанасюка О.П. в інтересах держави в особі Великоцької сільської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та повернення земельних ділянок відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено матеріали справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керівником Старобільської місцевої прокуратури подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні прокурор Фесенко Н.І. надав усні пояснення по суті справи, зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Представник позивача Великоцької сільської ради та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії рішення сесії Великоцької сільської ради від 23.10.2012 року № 23/11-7, вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду громадянину ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання худоби, загальною площею 12,5221 га, та надати йому в строкове платне користування земельні ділянки кадастровий номер :08:002:0026, :08:002:0025, строком на 10 років.

Відповідно до копії Договору оренди землі від 23.10.2012 р., зареєстрований у відділі Держкомзему 29.12.2012 р. за № 00809, Великоцька сільська рада передала, а громадянин ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування земельні ділянки, а саме пасовища, з кадастровими номерами: :08:002:0026, :08:002:0025, загальною площею 12,5221 га, строком на 10 років, які повинні використовуватись за призначенням. Цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарські землі, та передається вони для сінокосіння та випасання худоби. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у тому числі і в наслідок невиконання другою стороною обов`язків за договором.

Згідно копії рішення Великоцької сільської ради від 19.06.2014 р. № 41/5-3, копії угоди про внесення змін до договору оренди землі від 29.12.2012 р. за № 00809, 17.07.2014 року було внесено зміни до договору в частині орендної плати, яка склала 1324,74 грн. на рік.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 26.08.2019 року, було встановлено, що земельна ділянка надана в оренду за договором оренди від 29.12.2012 р. за № 00809, оброблена дисками і закультивована, присутні останки озимої пшениці.

Згідно Акту обстеження земельної ділянки від 06.03.2020 року, встановлено, що земельна ділянка надана в оренду за договором оренди від 29.12.2012 р. за № 00809, оброблена, є незначні залишки стерні озимої пшениці та соняшника.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 05.05.2020 року, встановлено, що земельні ділянки кадастровий номер :08:002:0026, та :08:002:0025 надані в оренду за договором оренди від 29.12.2012 р. за № 00809, засіяні яровим ячменем.

Згідно копій листів від 09.04.2019 73, від 10.10.2019 р. № 582, від 08.05.2019 р. № 79 Великоцька сільська рада зверталась до ОСОБА_1 з приводу розірвання договору оренди земельних ділянок від 29.12.2012 р. № 00809 у зв`язку з порушенням ним умов договору.

Відповідно до копії листа Великоцької сільської ради від 15.05.2020 року № 261, ОСОБА_1 відмовився підписати додаткову угоду про розірвання договору оренди земельних ділянок.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 9 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема і використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Відповідно до ч. 1 п. «а» ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 18 ЗК України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 20 ЗК України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Згідно ч.2, абз. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст. 34 ЗК України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Виходячи з вищенаведеного, земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах 28.01.2019 року у справі № 473/4413/17, від 22.01.2020 р. у справі № 468/1498/17-ц.

Відповідно до приписів ст. 141 ЗК України, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Згідно ч.1, абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 38 Договору оренди землі зареєстрованого у відділі Держкомзему 29.12.2012 року за № 00809, дія договору припиняється шляхом його розірвання у тому числі і за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що земельні ділянки надані в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння і випасання худоби повинні були використовуватись останнім лише у межах вказаного виду використання, виключно як пасовище.

При цьому судом доведено, що всупереч умовам договору та діючого законодавства, відповідач здійснював засівання земельних ділянок різними сільськогосподарськими культурами, що підтверджується актами обстеження ділянок, які перебувають в оренді саме у відповідача, тобто порушив вид їх цільового використання в межах однієї категорії.

Відтак, ураховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду щодо необхідності розірвати договір оренди землі укладений між Великоцькою сільською радою та ОСОБА_1 від 23.10.2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Міловському районі 29.12.2012 року за № 00809 та зобов`язати ОСОБА_1 повернути Великоцькій сільській раді Міловського району Луганської області земельні ділянки загальною площею 12,5221 га за кадастровими номерами :08:002:0026 та :08:002:0025.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не заслуговують на увагу.

Так, судом було встановлено, що відповідач, саме як фізична особа, уклав договір оренди землі, за яким набув цивільних прав та обов`язків, тому спір розглянуто у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 01 жовтня 2020 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду визначено розгляд справи судом проводити в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 ЦПК України, -перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Вирішуючи клопотання відповідача про призначення перекладача, суд надав достатньо часу для того, щоб останній міг скористатися юридичною (правовою) допомогою під час судового засідання, а також міг скористатися послугами перекладача.

До того ж, судом враховано, що відповідач тривали час проживає на території України, надавав суду процесуальні документи складені українською мовою, здійснює підприємницьку діяльність, що передбачає взаємовідносини з державними органами.

Крім того, розмір судових витрат по справі визначено судом з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а саме за дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

За таких обставин, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Міловського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 січня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: В.К. Гаврилюк

В.А. Коновалова