Справа № 158/1803/21
Провадження № 2/0158/507/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Ківерцівський районний суд Волинської області

у складі : головуючого судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мацея А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом визначення ідеальної частки у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом визначення ідеальної частки у спільній сумісній власності.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 28.09.2002. У шлюбі ними було побудовано житловий будинок з господарською спорудою (гараж), що у АДРЕСА_1 , який разом із земельною ділянкою за цією ж адресою зареєстрований за ОСОБА_3 , відповідачем по справі. Тобто як житловий будинок, так і земельна ділянка входять до складу спільного майна подружжя. Добровільної згоди про поділ майна подружжя з відповідачем нею не досягнуто. Тому просить визнати за ним право власності на 1/2 частини вказаного майна, а також стягнути із відповідача на його користь судові витрати.

Відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, щодо їх задоволення заперечує, повністю заперечує наведені позивачем обставини, вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позові обставин, вказує, що позивач не дбав про заробіток, не дбав про загальний добробут сім`ї, покинув її та дітей, не утримував дітей, які проживають з нею, тому вважає, що її частка у спільному майні є більшою та становить 3/4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просив їх задоволити.

Водночас представник відповідача ОСОБА_3 - Мацей А.М. в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав, хоча жодні права позивача не порушено.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 28 вересня 2002 року, а розірваний рішенням суду від 26.07.2019 (а.с. 8-9).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10), свідоцтва про право власності (а.с. 11), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 12) та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 547353 від 15.01.2007 (а.с. 13) ОСОБА_3 належить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0828 га у масиві « Гуща » с. Прилуцьке Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, тобто вказане майно було набуто в шлюбі.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частин першої-другої статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи те, що житловий будинок був набутий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 під час перебуванні у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю та підлягає поділу порівну.

Разом з тим, згідно з частинами першою, другою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім того, у пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) зазначено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Земельна ділянка площею 0,0828 га у масиві «Гуща» с. Прилуцьке Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідачем ОСОБА_3 набуто на підставі договору дарування від 25.07.2006 № 242. Однак враховуючи, що на зазначеній земельній ділянці спільно позивачем та відповідачем за час шлюбу побудовано житловий будинок, який підлягає поділу в рівних частках між сторонами по справі, тому земельна ділянка змінює свій режим власності з особистої на спільну сумісну, а тому також підлягає поділу між позивачем та відповідачем. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловлено у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 382/1823/15-ц.

Таким чином, враховуючи, що суд дійшов висновку, що спірне будинковолодіння та земельну ділянку слід між подружжям поділити порівну, таким чином кожному з подружжя належить 1/2 частки нерухомого майна.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача за ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 368 ЦК України, ст. 60, 63 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0828 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована у масиві « Гуща » АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0321.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1865 (одну тисяча вісімсот шістдесят п`ять) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник відповідача: адвокат Мацей Анатолій Михайлович, АДРЕСА_5.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складений 17.11.2021