Справа № 194/1230/21
Номер провадження № 2/194/434/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилаючись на те, щорішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.07.2008 року по справі № 2-1068/2008р. з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів. Також, позивач зазначає, що відповідно до судового наказу від 22.03.2021 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються на користь дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 10.03.2021 року. Ухвалою суду від 29.06.2021 року йому відмовлено у прийнятті та об`єднанні в одне провадження його зустрічного позову, поданого його представником до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей з первісним позовом ОСОБА_3 до нього, третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. Рішенням Тернівського міського суду від 29.06.2021 року стягнуто аліменти з нього на користь ОСОБА_6 на її утримання у розмірі 1/7 частини від всіх видів його доходу починаючи з 23.04.2021 року. В даному судовому засіданні він не приймав участь, однак його представником була подана заява про розгляд справи без участі та у разі прийняття до розгляду його зустрічної позовної заяви ним визнавалися вимоги позивача ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частки від його доходів. При цьому, ним не було надано згоду на стягнення з нього будь якої частки від його доходів у разі неприйняття його зустрічної позовної заяви. Позивач вказує, що на момент подання даної позовної заяви з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки від його доходів, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки від його доходів та на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/7 частки від його доходів, що у сукупності складає 64,3 % (25% +25% + 14,3%). Та відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати особи. Крім цього, позивач зазначає, що у нього відбулися зміни його матеріального становища, зокрема, стягнення аліментів у розмірі 64,3% від його доходів, що суперечить вимогам діючого законодавства про максимально допустимий розмір стягуваних аліментів. До того ж, позивач звертає увагу, що зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов, якими є зміна сімейного та матеріального становища. Судовий наказ, прийнятий Тернівським міським судом Дніпропетровської області 22.03.2021 року та рішення суду від 29.06.2021 року було подано до виконання лише у серпні 2021 року, а рішення суду було отримано ним лише у липні 2021 року, а тому, подання ним даної позовної заяви про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів і є оскарженням судового рішення, яким стягнуто з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, з моменту його винесення та доказом значного погіршення матеріального становища як платника аліментів, що вважає однією з підстав для вимог про зменшення розміру аліментів. Значним погіршенням матеріального становища платника аліментів є стягнення з нього 64,3 % від доходів на утримання двох дітей та дружини. У зв`язку з чим, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця; судові витрати по даній справі залишити за ним, справу розглядати без його участі, не заперечую проти винесення заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не подала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак раніше надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, вважає, що її дитина - ОСОБА_9 , повинен перебувати в рівних умовах щодо розміру аліментів на утримання дитини - Таміли від першого шлюбу, просить розглядати справу без її участі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.07.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2008 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Згідно з розпорядженням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції дніпропетровської області від 17.09.2008 року № 03/11276 до філії «Шахта Самарська» ВАТ «Павлоградвугілля» надіслано на виконання виконавчий лист за № 2-1068 від 28.07.2008 року Тернівського міського суду Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 7).

Також, відповідно до судового наказу, виданого 22.03.2021 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.03.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 року відмовлено прийнятті та об`єднані в одне провадження зустрічного позову представника позивача ОСОБА_10 в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання дітей з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто, щомісячно, аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/7 частини всіх видів його доходів, починаючи з 23.04.2021 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьківство сторонами по справі не оспорюється.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини.

Також, суд враховує, що розмір аліментів не повинен бути нижчим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України на двохдітей стягується одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27.09.1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення аліментів на утримання дітей, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його матеріальний стан змінився після ухвалення Тернівським міським судом Дніпропетровської області рішення від 29.06.2021 року, за яким з нього щомісячно стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частини його доходів, трирічного віку, до 10.12.2023 року, а тому у сукупності розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дітей та дружини складає 64,3 % (25% +25% + 14,3%), що порушує вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що після прийняття рішення Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 28.08.2008 року по справі № 2-1068/2008р., на підставі якого видано виконавчий лист та винесено державним виконавцем розпорядження від 17.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання неповнолітнього дитини, у позивача змінився матеріальний стан, оскільки після винесення вказаного рішення з позивача ще, щомісячно, стягнуто за судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 року аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів боржника на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , та за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 року, щомісячно стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/7 частини доходів боржника, до досягнення дитиною трирічного віку.

З огляду на викладене, загальний розмір стягуваних з позивача аліментів склав 64,3% від його доходів.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки у позивача після винесення судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 змінилося матеріальне становище,та загальний розмір стягуваних з позивача аліментів склав 64,3% від його доходів,що не відповідає вимогам діючого законодавства щодо загального розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що сторони мають рівні обов`язки з утримання дітей, ту обставину, що у позивача змінився матеріальний стан, позивач працює та має дохід, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідачів ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, що не порушує прав сторін, на які покладається рівний обов`язок з утримання дитини.

Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачів, становить 54,3 % його доходів (1/5 + 1/5 + 1/7), що відповідає вимогам діючого законодавства щодо стягнення аліментів на двох дітей та розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника,

У зв`язку з тим, що позивач залишає за собою судові витрати та не просить їх стягувати з відповідачів, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2008 року по справі № 2-1068/2008 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року по справі № 194/353/21 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.11.2021 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін