"18" листопада 2021 р. Справа № 2-388/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Сергієнко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду перебуває вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 4 березня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 1 липня 2021 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та справу направлено до експертної установи для проведення дослідження.

8 вересня 2021 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про відмову від позову та закриття провадження у цивільній справі №363/75/21.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено у підготовче засідання на 27 жовтня 2021 року.

27 жовтня 2021 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на 18 листопада 2021 року.

У підготовче засідання 18 листопада 2021 року учасники провадження не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому,

18 листопада 2021 року до суду позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Підтримує заяву та просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої

статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву позивача про відмову від позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення з таких підстав.

Як убачається із змісту заяви позивач просить прийняти відмову від позову до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 липня 2020 року о 18:00 по вул. Шолуденка у м. Вишгороді Київської області, за участю автомобіля «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Просить постановити ухвалу про закриття провадження у цивільній справі №363/75/21. Наслідки відмови від позову та закриття провадження, передбачені статтею 256 ЦПК України йому відомі та зрозумілі.

Також, 8 вересня 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 у якій він просить не розподіляти судові витрати за наслідками розгляду цивільної справи №363/75/21, зокрема щодо понесених ним витрат на професійну правову допомогу у розмірі 14000 гривень.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша статті 206 КПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відмова позивача від позову не протирічить вимогам закону і не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів, а тому приймається судом, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання понесених судових витрат, суд дійшов наступного.

Так, згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1706,42 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату № 40434 від 18 січня 2021 року, а тому сплачена сума судового збору в розмірі 50% підлягає поверненню на користь позивача.

Також, згідно частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. При цьому, як убачається із заяви відповідача, він просить не розподіляти понесені ним судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 14000 гривень.

Враховуючи заяву відповідача, суд не убачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати під час розгляду справи.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, а також про повернення сплаченого позивачем судового збору у розмірі 50% від загальної суми, сплаченої при поданні позову.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 13, 49, 142, 206, 255, 256, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову позивача ОСОБА_2 від позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та закрити провадження у справі.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби Київської області (м. Київ, площа Лесі Українки, 1, ) повернути позивачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 50% від загальної суми сплаченої при поданні позову, що становить 853 (вісімсот п`ятдесят три) гривні 21 копійка, який був сплачений відповідно до квитанції про сплату від 18 січня 2021 року (квитанція № 40434, рахунок отримувача:

UA 0010788; , банк отримувача: 899998, отримувач: ГУК у Київській області/Вишгород. міс/22030101.

Роз`яснити позивачу положення частини другої статті 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.П. Лукач