РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4079/20

провадження у справі № 2/0285/135/21

21 січня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………...Васильчук Л.Й.

секретаря………........................ Музики Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограді-Волинському за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 22.03.2006 року, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що у них відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливим.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідачка позов визнала, погодилася на розлучення та просила визначити місце проживання дитини з нею.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2006, від якого мають неповнолітню дитину сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відсутність спільних інтересів, різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, а також відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, проти чого відповідачка, в свою чергу, не заперечила.

Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Місцем проживання неповнолітньої дитини сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) громадянами України, зареєстрований 22.03.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 77 - розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки « ОСОБА_2 » залишити без змін.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2021.

Головуючий суддя Л.Й. Васильчук