Справа № 189/541/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

учасники судового розгляду:

позивачка ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідачка ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 в якому просила стягнути з відповідачки грошові кошти передані їй в якості авансу, у розмірі 35000,00 грн., а також просила стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 (чотири тисячі триста) гривень, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840, 80 грн. та судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 89,20 грн.

Позов мотивований тим, що 29.01.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди житлового приміщення в АДРЕСА_1 строком на шість місяців. Даний договір від 29.01.2018 року зареєстрований в книзі реєстрації договорів оренди приміщена за №01 від 29.01.2018 рок виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради.

13.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу житлового будинку (надалі Договір), предметом якого зазначено, що Продавец ( ОСОБА_5 ) зобов`язується продати та передати Покупцеві ( ОСОБА_6 ), а Покупець зобов`язується купити та прийняти від Продавця житловий будинок з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в строк не пізніше 01.10.2018 року та укласти договір купівлі-продажу зазначеного майна.

Право власності на житловий будинок з господарчими будівлями належить відповідачу згідно Витягу з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого 25.07.2017 року, реєстраційний номер: 242 державним реєстратором Покровської РДА в Дніпропетровській області.

Відповідно до пункту 5 Договору продаж вищевказаного будинку буде вчинено за 35 000,00 грн. з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання, переданої за даним договором. Суму продажу будинку Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю в повному обсязі в момент підписання договору купівлі-продажу будинку.

Пунктом 10 Договору зазначено, що на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання Покупець сплачує Продавцю суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 10 000,00 грн.

На виконання вимог пункту 10 Договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 10 000,00 ( десять тисяч) гривень, про що свідчить написаний нею письмовий документ.

В подальшому на виконання вимог попереднього договору про купівлю-продаж житлового будинку від 13.06.2018 року ОСОБА_1 передала решту суми, а саме, 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч) гривень ОСОБА_3 .

Позивачка зазначає, що вона виконала вимоги попереднього договору про купівлю-продаж житлового будинку від 13.06.2018 року укладеного між нею і відповідачкою щодо повної сплати суми в 35000,00 грн ( тридцять п`ять тисяч гривень).

Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу житлового будинку не був укладений і посвідчений нотаріально до зазначеної дати в попередньому договорі купівлі-продажу, а саме, до 01.10.2018 року з вини ОСОБА_3 , так як вона змінила суму договору в односторонньому порядку і запропонувала сплатити додатково 25 000,00 грн., встановивши тим самим остаточну ціну будинку в розмірі 60 000,00 грн.

Також відповідачем до 01.10.2018 року не була виготовлена технічна документація щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства біля житлового будинку та присвоєння кадастрового номеру земельним ділянкам, які були в користуванні відповідача.

Не виконання вище зазначеної вимоги без присвоєння кадастрового номеру земельним ділянкам не давало права сторонам нотаріально посвідчити договір купівлі- продажу житлового будинку. Кадастровий номер земельним ділянкам був присвоєний пізніше і відповідач уклала договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку з іншою особою 23.10.2019 року.

Позивачка вважає, що передані нею грошові кошти не можуть вважатись завдатком, а є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із не укладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.

Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладений не був, відповідачка договір купівлі-продажу у нотаріуса не підписала, грошові кошти, які були передані їй в якості авансу, не повернула, від спілкування ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила суду, що вона проживає разом з чотирьома неповнолітніми дітьми, одному з яких ( ОСОБА_7 ) у зв`язку з певним захворюванням лікарі надали рекомендацію проживати у приватному будинку в сільській місцевості.

ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років орендувала у відповідачки ОСОБА_3 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який збиралась придбати у власність, де проживала певний час разом зі дітьми та цивільним чоловіком. Весною 2017 року сторони усно оговорили суму купівлі-продажу будинку 35 тисяч гривень, домовилися, що позивачка з сім`єю почне там проживати, повну суму виплатить, коли зможе, точні строки виплати повної вартості будинку не оговорювалися. Сторони також підписали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та домовились, що позивачка купить у відповідачки житловий будинок за 35 000,00 грн. З метою виконання своїх зобов`язань позивач передала відповідачу 10 000,00 гривень в якості завдатку, решту (25 тисяч гривень) пообіцяла віддати пізніше. Цю решту позивач віддала відповідачу влітку 2018 року, після того, як продала належну їй квартиру у смт. Просяна.

Грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень позивач передала під розписку, в хаті Ященків, особисто відповідачу.

Перед передачею решти грошових коштів у розмірі 25 000,00 грн. ОСОБА_3 сказала ОСОБА_1 , що оскільки вона більше року проживає в будинку і ще повністю не розрахувалася, то вартість будинку тепер складає 60 000,00 грн. Позивачка погодилася, оскільки вже заплатила 35 000,00 грн., але згодом зрозуміла, що 60 000,00 грн. - це занадто велика сума та вона не зможе її виплатити, у зв`язку з чим у подальшому позивач покинула будинок відповідача та попросила повернути грошові кошти, на що відповідач не погодилася.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Пояснив суду, що між сторонами була усна домовленість та підписаний попередній договір купівлі-продажу житлового будинку за 35 000,00 грн. Вважає, що попередній договір купівлі-продажу є нікчемним, так як нотаріально не посвідчений, а сплачені позивачем грошові кошти підлягають поверненню, оскільки мають правову природу авансу, а не завдатку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позовних вимог та пояснила суду, що є власницею будинку, розташованого у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину, отриманого нею у 2017 році. Вони з позивачкою одразу усно обумовили вартість будинку у розмірі 60000,00 гривень. Це відбувалося у грудні 2017 року, після чого у грудні 2017 році позивачка передала їй завдаток у розмір 10000,00 гривень і одразу перебралася зі своєю сім`єю до будинку. У квітні 2018 року ОСОБА_1 разом зі своїм цивільним чоловіком передали ОСОБА_3 ще 25 000,00 грн. саме як завдаток, після чого продовжили проживати в будинку. У червні 2019 року ОСОБА_1 обіцяла найближчим часом віддати решту вартості будинку, у цей же час від комунальних служб почали приходити сповіщення про заборгованість за світло і газ, після чого у липні 2019 року ОСОБА_1 сказала, що буде виїзжати з будинку, що і зробила. Будинок в подальшому був проданий за 30 000,00 грн. іншій особі. Станом на червень 2019 року кадастрового номеру земельна ділянка, на якій розташований будинок, дійсно не мала. Вважає, що передані їй грошові кошти на загальну суму 35 000,00 грн. є завдатком та поверненню не підлягають.

Представник відповідача ОСОБА_4 судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що сторони дійшли згоди про укладення договору купівлі-продажу, а у розписках, складених ОСОБА_1 про сплату грошових коштів ОСОБА_3 зазначено, що передані кошти на загальну суму 35 000,00 грн. є саме завдатком. Оскільки договір не був укладений з вини позивача, яка відмовилася сплачувати обумовлену суму в розмірі 60 000,00 грн. передані позивачкою грошові кошти не підлягають поверненню, оскільки є завдатком.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відкрите провадження у справі і призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.07.2020 відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків 67574,00 грн.

Ухвалою суду від 05.10.2020 закрите підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.01.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір оренди житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців. Даний договір зареєстрований в книзі реєстрації договорів оренди приміщена за №01 від 29.01.2018 рок виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради (договір, а. с. 20).

13.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку (копія договору, а. с. 18).

Згідно пункту 1 зазначеного договору Продавець зобов`язується продати та передати Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити та прийняти від Продавця житловий будинок з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в строк не пізніше 01.10.2018 року та укласти договір купівлі-продажу зазначеного майна.

Відповідно до пункту 2 зазначеного договору, житловий будинок, який є предметом цього договору, належить ОСОБА_3 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 25.07.2017 року державним реєстратором Покровської РДА, реєстраційний номер: 242.

Згідно пункту 5 договору за домовленістю Сторін продаж вищевказаного будинку буде вчинено за 35 000 грн 00 коп. з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання, переданої за даним договором. Суму продажу будинку Покупець зобов`язана сплатити Продавцю в повному обсязі в момент підписання договору купівлі-продажу будинку.

Пунктом 10 договору зазначено, що на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання Покупець сплачує Продавцю суму забезпечення виконання зобов`язання у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Зазначена сума отримана до моменту підписання даного договору в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою виконання договору купівлі-продажу будинку передала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. що підтверджується розпискою від (а. с. 25, копія розписки). Оригінал розписки суд дослідив в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в подальшому ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_1 (а. с. 26, копія розписки). Оригінал розписки суд дослідив в судовому засіданні.

В судовому засіданні сторони не заперечували той факт, що ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 грошові кошти саме в тих сумах, які зазначені у розписках і що ці гроші передані відповідачу в якості оплати вартості будинку, який мала намір купляти ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч. 1 ст. 635 ЦК України).

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, при укладенні попереднього договору повинна має бути дотримана така форма договору, яка є аналогічною основному договору, у досліджуваних правовідносинах тобто, договору купівлі-продажу нерухомого майна. Із системного аналізу наведених норм права випливає, що попередній договір купівлі-продажу мав укладатися у письмовій формі та підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У даному випадку попередній договір за формою не відповідав вимогам, встановленим законом до основного договору, оскільки не був нотаріально посвідчений та не підданий державній реєстрації, отже в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі №521/17654/15-ц (провадження № 61-2858св18).

Таким чином, суд констатує, що попередній договір купівлі-продажу житлового будинку від 13.06.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.635 ЦК України сторонами не був нотаріально посвідчений і є нікчемним.

Суд також встановив, що основний договір про купівлю-продаж будинку сторонами так і не був укладений.

Суд дійшов висновку, що у сторін малася лише попередня усна домовленість укласти договір купівлі-продажу будинку, і з метою виконання цієї домовленості, в рахунок вартості будинку, ОСОБА_1 сплатила на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 35000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої із сторін, то аванс повертається його власникові.

Саме такий висновок зроблений у постанові Великої палати Верховного суду від 07 липня 2020 у цивільній справі за №296/10217/15-ц (провадження №14-727цс19).

У справі, яка розглядається, суд встановив, що договір купівлі-продажу житлового будинку, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не укладений і дійшов висновку, що передані ОСОБА_1 ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 35 000,00 гривень є авансом, тому підлягають поверненню.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2016 року у справі № 6-176цс12, постанові Верховного суду від 23 липня 2018 року у справі № 461/5297/16-ц.

Суд відхиляє твердження сторони відповідача, що договір не відбувся з вини позивачки, яка вчасно не сплатила вартість будинку та вважає, що сторони не домовилися належним чином про вартість будинку. Суд також дійшов висновку, що у даному випадку не має доказового значення той факт, що у розписках ОСОБА_1 зазначає, що передає грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. та 25000,00 грн. відповідачу в якості авансу, оскільки правова природа цих грошових коштів, як встановив суд, є саме аванс за договором, а не завдаток, тому правова необізнаність сторін не має доказового значення у справі.

Суд також відхиляє як неналежні докази копії повідомлень про заборгованість з оплати за електроенергію, яка виникла під час проживання позивача у будинку відповідача, квитанції про оплату за електроенергію та газопостачання і інформацію щодо вартості майна, запропонованого до реалізації в Інтернеті, надані відповідачем, оскільки дані письмові докази не мають відношення до справи, не містять інформації щодо предмету доказування, жодним чином не підтверджують і не заперечують дійсні обставини даної справи (а. с. 92-104).

В обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача наданий оригінал договору №18 про надання правничої допомоги від 16.05.2020 року, розрахунок витрат на правову допомогу від 16.05.2020 року, оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 22.05.2020 року, квитанція до прибуткового касового ордера №06 від 12.01.2021 року, акт наданих правничих послуг за Договором про надання правничої допомоги №18 від 16.05.2020 року та документи, які підтверджують представника позивача.

З п. 4.1 оригіналу договору №18 про надання правничої допомоги від 16.05.2020 року вбачається, що сторони договору дійшли згоди між собою та домовилися, що гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги і становить 4300,00 грн (а. с. 30-36).

Отже розмір винагороди за надання правничої допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, а також містить розрахунок витрат на правову допомогу із зазначенням видів юридичних послуг, їх продовжуваності та вартості.

Грошові кошти у розмірі 2200,00 грн. передані ОСОБА_8 адвокату Рябенку В.В., що підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 22.05.2020 року (а. с. 29).

Грошові кошти у розмірі 2100,00 грн. передані адвокату Рябенку В.В., що підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера №06 від 12.01.2021 року (а. с. 121).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4300,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а отже співмірними з наданими правовими послугами, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача, ОСОБА_3 на користь позивача, ОСОБА_1 , необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 840,80 грн. сплаченого судового збору та судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 89,20 грн. (надсилання копій документів (листа-пропозиції та копій доказів) відповідачу згідно п. 9 ст. 83 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп) гривень.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_3 на користь позивача, ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 (чотири тисячі триста гривень) грн.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_3 на користь позивача, ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. та судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 89,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2021 року.

Суддя О.В. Чорна