Справа № 428/432/21
Провадження № 22-ц/810/699/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 червня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Сєвєродонецьку Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії, в обґрунтування якого вказала, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній як пенсіонер знаходився на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Луганській області. При житті батько позивача ОСОБА_3 мешкав на території, яка є тимчасово окупованою та через похилий вік не приїжджав на територію підконтрольну українській владі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість із виплати пенсії.

Після смерті батька позивач звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не включаються до складу спадщини.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській областіз заявою про виплату недоотриманої пенсії спадкодавцем, на що отримала відмову з посиланням на ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вважає, що норма Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суперечить вимогам ЦК України, та відповідач повинен був керуватись вимогами ЦК України, а саме ст. 1227 цього Кодексу.

Позивачка, після уточнення позовних вимог,просила визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була отримана ним за життя, в сумі 421554,31 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії, належної померломузадоволено. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом - пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її батьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя, у розмірі 421544,31 грн.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, суд першої інстанції вважає, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Суд першої інстанції вважає неспроможними доводи відповідача про те, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір є публічно-правовим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській областіпросить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду від 03 червня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії, належної померлому та ухвалити нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вказує на те, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

14 вересня 2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов запит приватного нотаріуса Глаговської О.В. з проханням надати довідку про наявність суми недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_3 .

18 вересня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано приватному нотаріусу роз`яснення щодо порядку виплати недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_3 повідомивши, що згідно статті 61 Закону № 2262 недоотримана пенсія не включається до складу спадщини та звернення за недоотриманою пенсією повинно бути не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.

ОСОБА_1 з заявою про отримання пенсії після померлого батька протягом шести місяців до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не зверталась.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зазначає, що сума пенсії, яка залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 не є спадщиною.

Скаржник посилається в апеляційній скарзі на те, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. У даному випадку спір виник з публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву до суду не надходило.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 серпня 2020 року, виданого 14 серпня 2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13 серпня 2020 року, яке видано повторно, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Із матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії відповідно до Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Знятий з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 18 вересня 2020 року № 1200-010302-8/19614 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговську О.В. на її запит стосовно неодержаної пенсії ОСОБА_3 про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не включаються до складу спадщини, і виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

30 листопада 2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська О.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , так як ОСОБА_3 отримував пенсію військовослужбовця (згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18.09.2020 року №1200-010302-8/19614), яка не включається до складу спадщини.

Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності, позивачка посилалась на те, що є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_3 на невиплачені суми пенсії, оскільки батько позивача мешкав на території, яка є тимчасово окупованою та через похилий вік не приїжджав на територію підконтрольну українській владі.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.

Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судрм у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 243/2069/19.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, провадження 14-95цс19).

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 31 березня 2021 року №1200-010702-7/7638 вбачається, що недоодержана ОСОБА_3 пенсія за період з 01 листопада 2014 року по 31 травня 2020 року складає 421554,31 грн.

Отже після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк прийняла спадщину.

Встановивши, що за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримав пенсію у розмірі 421554,31 грн, а позивачка є його спадкоємицею за законом, та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка складається з суми неотриманої пенсії у зв`язку зі смертю, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є всі передбачені законом підстави захисту права позивачки в обраний нею спосіб, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно за законом - пенсію, яка належала її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не була ним одержана за життя, у розмірі 421544,31 грн.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в апеляційній скарзі на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 лютого 2020 року у справі № 428/12996/19, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 200/9875/18-а, як на підставу неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тобто, висновки щодо застосування норм права, які викладені у судових рішеннях інших судів, ніж в постановах Верховного Суду, не є обов`язковими під час розгляду справи апеляційним судом у подібних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що даний спір виник з публічно-правових відносин і належить до юрисдикції адміністративних судів не заслуговує на увагу, оскільки предметом позовних вимог є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на суму нарахованої, але не отриманої спадкодавцем за життя суми пенсії, вказані вимоги є майновими, тому спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 376 ЦПК України).

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є правильним, однак суд помилково застосував положення ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до правовідносин сторін, тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду підлягає зміні лише шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 червня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий В.А.Коновалова

Судді М.В. Назарова

В.М. Луганська