ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 386/569/21

провадження № 22-ц/4809/1608/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року у складі судді Шкамерди К. С. і

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до половини отримуваної ним соціальної виплати, тобто до 884,50 грн щомісячно.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 21.02.2008, який заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2018 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їх сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2018.

Позивач вважає, що встановлений рішенням суду розмір стягуваних з нього аліментів є обтяжливим, оскільки 22.06.2020 йому встановлено ІІ групу інвалідності по загальному захворюванню, у зв`язку з чим він потребує постійного спостереження у лікаря та постійного підтримуючого лікування.

Наслідком інвалідності стало те, що позивач не має можливості отримувати доходи власною працею та живе на соціальні виплати.

Будь-якого коштовного рухомого чи нерухомого майна немає, а місячний дохід становить 1 769 грн, що є нижчим від встановленого судом розміру стягуваних з нього аліментів.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що у позивача змінилось матеріальне становище та стан здоров?я, що дає йому підстави та право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів які були стягнуті рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що мінімальний гарантований розмір аліментів, який позивач має обов`язок сплачувати на користь відповідача на утримання сина не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком від 6 до 18 років, що відповідає сумі 1 197 грн, 1 255 грн, 1 309 грн відповідно.

Оскільки позовні вимоги заявлені позивачем щодо зменшення розміру аліментів у розмірі 884,50 грн, який є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, тому не залежно від доведеності існування обставин, які б надавали позивачу право на зменшення розміру аліментів та істотності їх впливу на платоспроможність платника аліментів, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позовних вимог, так як такий розмір аліментів не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову з задоволенні позову за його безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 1 255 грн щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через його необґрунтованість, а також через неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Позивач вважає, що суд може частково задольнити позов, якщо дійде висновку, що позовні вимоги є обгрутованими, але їх кількісний показник є таким, що може бути задоволений лише в певній частині, що не є тотожним виходу за межі позовних вимог.

ОСОБА_4 не зазначає, що він не заперечував в суді першої інстанції, щодо часткового задоволення позову, однак, суд, встановивши наявність підстав для зменшення розміру аліменті, відмовив у їх зменшенні.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_2 визнала заявлений позивачем позов.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючивикладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 200 ОСОБА_1 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки у зв?язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 771400 ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності 15.06.2020 за загальним захворюванням, безтерміново з можливістю працепристосуванню в спеціально створених умовах.

Відповідно до довідки від 29.06.2021 №283 Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 призначена соціальна допомога особі з інвалідністю ІІ групи з 15.06.2020 та позивач отримував соціальну допомогу з грудня 2020 року по травень 2021 року в розмірі 7 076 грн з вирахуваними аліментами.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зістаттею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом статті 184 ЦПК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною другою статті 182 ЦПК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Частиною першоїстатті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьоїстатті 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першоюстатті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другоїстатті 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зістаттею 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першоюстатті 89 ЦПК Українивизначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2018 року (а. с. 4-5).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 200 ОСОБА_1 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв?язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а. с. 6-9).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №771400 ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності 15.06.2020 за загальним захворюванням, безтерміново з можливістю працепристосуванню в спеціально створених умовах (а. с. 11).

Відповідно до довідки від 29.06.2021 № 283 Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 призначена соціальна допомога особі з інвалідністю ІІ групи з 15.06.2020, а з грудня 2020 року по травень 2021 року позивач отримав соціальну допомогу в розмірі 7 076,00 грн з вирахуваними аліментів (а. с. 12-13).

Враховуючи встановлені обставини у справі та інші обставини, які мають істотне значення відповідно до вимог статей 182-184 СК України, інтереси дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позивача змінилось матеріальне становище та стан здоров?я, що дає йому підстави та право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів які були стягнуті рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018.

Разом з тим, помилковим є твердження суду першої інстанції про те, що оскільки позовні вимоги заявлені позивачем щодо зменшення розміру аліментів у розмірі 884,50 грн, який є меншим розміром ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, тому не залежно від доведеності існування обставин, які б надавали позивачу право на зменшення розміру аліментів та істотності їх впливу на платоспроможність платника аліментів, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

За змістом частини першої статті 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Згідно пункту першого частини 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.

Аналіз зміст норм цивільного процесуального законодавства, дає підстави вважати, що суд, при ухваленні рішення, на підставі встановлнеих конкретних обставин справи може задовольнити позовні вимоги частково, якщо дійде висновку, що позовні вимоги є обгрутованими, проте їх розмір може бути задоволений лише в певній частині.

При цьому, задоволення позову в розмірі меншому, ніж той, що зазначений в позовній заяві, не може вважатися виходом за межі позовних вимог.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та внасдіок порушення норм процесуального права дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем доводи щодо погіршення стану його здоров яє правовою підставою для зменшення розміру аліментів, проте не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому розмір аліментів, що підлягають стягненню на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають зменшенню з 2 000 грн до 1 255 грн, щомісяця, починаючи з 09.06.2018 до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, а за подання позову та апеляційної скарги йому необхідно було б сплатити судовий збір у розмірі 2270 (908+1362) грн.

Враховуючи, що рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог (66,79 %), то з ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути 1 516,13 (2270*66,79%) грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі з 2 000 (дві тисячі) грн до 1 255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) грн, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави 1 516 (одна тисяча п`ятсот шістнадцять) грн 13 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко