"18" листопада 2021 р.
Справа № 642/5661/21
Провадження № 2/642/2032/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Мотора В.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, вказуючи, що 11.01.2018 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , 12.01.ж2018. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне, повсякденне життя, несумісність характерів, відсутність непорозуміння. Позивач перебуває у відносинах з іншою жінкою, почуття любові, поваги, підтримки, взаємодопомоги з відповідачем втрачено. Шлюб між сторонами фактично припинено, має формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою суду від 27.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.09.2021 відповідач надала суду відзив на позов. Згідно відзиву відповідач зазначила, що вказані позивачем причини розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Оскільки він останні два роки працював в іншій країні за контрактами, тривалий час жив за кордоном, вони дійсно віддалились, однак, справжньою підставою для подання до суду такого позову є спір про матеріальні блага (намір позивача придбати майно, на яке б не мала можливості претендувати відповідач), в іншій частині сімейне життя між ними не носить критичного характеру і вона готова працювати над відносинами у шлюбі. Проти позову заперечує з підстав його передчасності.

28.09.2021 від позивача надійшла до суду заява, в якій він наполягає на вказаних у позові причинах розірвання шлюбу, зазначає, що з початку 2019 року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, майнового спору та спору відносно мешкання дитини, можливості з нею спілкуватися між ними немає.

19.10.2021 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова було здійснено перехід від розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

11.11.2021 від позивача надійшла до суду заява, в якій він підтримую позовні вимоги, просить не надавати строк для примирення.

15.11.2021 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про передачу даної справи за підсудністю за місцем фактичного мешкання відповідача до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 в задоволенні вказаного клопотання відповідача було відмовлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про рзгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати.

Відповідач проти позову заперечувала, вказуючи, що дійсно, вони більше двох років не проживають разом, але вона вважає, що можливо налагодити сімейні стосунки.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 11.01.2018 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №16, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьківські обов`язки відносно дітей складають окремий обсяг прав та обов`язків кожного з подружжя та не стосуються перебування/не перебування батьків дитини у шлюбі.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Тлумачення норми цієї статті СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Як встановлено судом, подружжя не проживає як сім`я більше двох років, що також підтвердила відповідач в судовому засіданні.

Фактичні обставини даної справи дозволяють суду прийти до висновку, що строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказавши, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно, а також суд враховує те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Також суд враховує, що сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені більше двох років тому, а тому надання додаткового строку на примирення не приведе, на думку суду, до позитивного результату.

За таких обставин, збереження сім`ї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, тому шлюб сторін необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце мещкання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, паспорт НОМЕР_3 , виданий 07.12.2015, орган, що видав 6301, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11.01.2018 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській обл., актовий запис №16.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2021.

Головуючий