"09" листопада 2021 р. Справа №489/3136/21
Провадження №2-п/489/51/21
УХВАЛА

09 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року по справі № 489/3136/21 (провадження № 2/489/1833/21) та призначити справу до судового розгляду по суті. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2021 Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено ухвалу про відкриття провадження та про розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Після винесення ухвали, вона зверталася до позивача з пропозицією позасудового врегулювання спору, оскільки з нею проживає їх спільний неповнолітній син ОСОБА_3 . Після розлучення, позивач не надавав дитині матеріальної допомоги та не сплачував аліменти у відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.06.2018 та має заборгованість у розмірі 85000,00 грн. Розуміючи, що позивач навряд чи сплатить ці кошти самостійно, вона запропонувала йому відмовитися від позовних вимог в рахунок існуючого боргу. Отримавши заочне рішення, вона зрозуміла, що позивач ввів її в оману та не мав наміру відмовлятися від позову. Упевненість у вирішенні даного питання та погане самопочуття стало приводом для відсутності у судовому засіданні, призначеному на 27.09.2021. Крім того, 23.09.2021, встановлено «жовтий» рівень епідемічної небезпеки поширення Covid-19 на території всіх регіонів України, у зв`язку з чим, вона як єдиний піклувальник дитини, не може дозволити собі хворіти, тому не з`явилася на судове засідання. Позивач не приймав жодної участі у забезпеченні родини, а кошти витрачені на придбання спірної квартири, були отримані від продажу нерухомості її матері.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року, визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по Ѕ частки за кожним. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2628 грн. 66 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 24.05.2021, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В матеріалах цивільної справи № 489/3136/21 (провадження № 2/489/1833/21) міститься зворотне повідомленням про вручення 25 червня 2021 року відповідачці ОСОБА_3 судової повістки про дату, час та місце судового засідання, яке призначено на 27.09.2021.

Відповідачка має право отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: http://ln.mk.court.gov.ua/sud1416/ або за посиланням https://court.gov.ua/fair/.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення, ОСОБА_3 зазначає, що вона отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Твердження відповідачки про те, що 23.09.2021, встановлено «жовтий» рівень епідемічної небезпеки поширення Covid-19 на території всіх регіонів України, у зв`язку з чим, вона як єдиний піклувальник дитини, не може дозволити собі хворіти, тому не з`явилася на судове засідання, судом не береться до уваги, оскільки під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, або заявити клопотання про відкладення судового засідання. Відповідних клопотань від відповідачки не надходило.

Також, зазначене не позбавляло відповідачку можливості подати відзив на позовну заяву шляхом направлення по пошті, або скориставшись системою «Електронний суд». Правом на подання відзиву з обґрунтуванням своєї позиції щодо предмету спору з наданням відповідних доказів ОСОБА_3 не скористалась.

Судом не беруться до уваги пояснення відповідачки про те, що вона зверталася до позивача з пропозицією позасудового врегулювання спору, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

В даному випадку, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідачка достеменно знала про розгляд цивільної справи, правом на подання відзиву не скористалась, в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи.

Керуючись ст. ст. 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Н.О. Рум`янцева

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2021