Справа № 648/2337/21
Провадження № 2/648/888/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді: Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Адвокат Кравцов С.І., діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 , 3 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, відповідно до договору міни від 19 серпня 2021 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У зазначеному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 - відповідач по справі, який з 25 серпня 2020 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, не несе жодних витрат на утримання та обслуговування будинку, а крім того, між ними не існує будь-яких домовленостей, щодо його проживання у цьому будинку. Дії відповідача порушують її права як власника.

Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка не прибула, однак її представник - адвокат Кравцов С.І. спрямував до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов не подав.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення статті 280 ЦПК України.

Згідно ухвали судді від 11 червня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Матеріалами справи встановлено:

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод).

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналогічна правові позиції Верховного Суду України та ВерховногоСуду викладені в постановах від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, 25 липня 2018 року у справі № 638/13030/13-ц та 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, які відповідно до статті 417 ЦПК України є обов`язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до договору міни від 19 серпня 2021 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 20 серпня 2020 року (індексний номер витягу 271382762) власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонської області № 02-23/2106 від 7 вересня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акту на предмет проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , від 30 серпня 2021, який був складений уповноваженою на те комісією, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає 25 серпня 2020 року та по теперішній час.

Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно статтей 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом відповідач, більше року відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених статтею 71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у житловому будинку позивачки створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Керуючись статтями 7-13, 81, 263, 265, 273, 280-284, 354, 355 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, статтями 71, 72, 150 Житлового кодексу України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.