Справа № 136/1476/20
провадження № 2/136/388/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, до досягнення 3-ох річного віку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом проти ОСОБА_2 (далі - відповідач), з вимогами:

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3-ох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

08.12.2018 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони припинили спільне проживання як одна сім`я від 11.07.2020. Відповідач заробляє на життя перебуваючи на тимчасових заробітках за межами України, є фінансово спроможним, особою працездатного віку, протипоказань за станом здоров`я не має, а також не має інших аліментних зобов`язань. Позивач отримує лише допомогу по догляду за дитиною до 3-ох років, інших доходів не отримує. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільну з відповідачем дочку, крім того, оскільки остання перебуває на її утримані їй теж необхідна матеріально допомога, до досягнення дитиною 3-ох річного віку. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про шлюб між сторонами; свідоцтва про народження спільної дитини та довідку від органу місцевого самоврядування за місцем проживання позивача.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.10.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, на задоволення клопотання позивача, судом було витребувано від компетентних установ та організацій відомості про доходи, майновий стан та про перетин кордону відповідача.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

08.12.2018 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 9). Згідно довідки виданої виконкомом Іваньківської сільської ради ОСОБА_3 проживає за однією адресою спільно з позивачем (а.с. 10). Зі слів позивача сторони припинили спільне проживання як одна сім`я від 11.07.2020. На виконання ухвали суду від 29.10.2020 було витребувано відомості про доходи, майновий стан та про перетин кордону відповідача. Так, згідно відомостей з ДРФО ДПС України про суму виплачених доходів відповідачу, на 1-й квартал 2019 рік йому було виплачено 422,26 грн, соціальної виплати, а у 2-му кварталі 2020 року він отримав виграш 496,89 грн. Згідно ЄДР МВС "НАІС" автотранспортних засобів за відповідачем не значиться. Згідно відомостей наданих ДПС України відповідач, протягом 2-го півріччя 2019 до кінця 2020 року багаторазово перетинав кордон України. Інші відомості про майновий стан відповідача суду не було надано. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільну з відповідачем дочку, крім того, оскільки остання перебуває на її утримані їй теж необхідна матеріально допомога, до досягнення дитиною 3-ох річного віку. Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дочки у заявленому розмірі, виходить з наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено в ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ч. 2 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст.181 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд зважає на те, що відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 29.10.2020 та не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі, не спростував інформацію про те, що є фінансово спроможним, протипоказань за станом здоров`я не має, а також не має інших аліментних зобов`язань.

Крім того, хоч і на виконання вищезгаданої ухвали суду не було надано всю витребувану інформацію про майновий стан відповідача, однак наявність відомостей наданих ДПС України про те, що відповідач протягом 2-го півріччя 2019 до кінця 2020 року багаторазово перетинав кордон України, підтверджує його фінансову спроможність та наявність можливості виплачувати аліменти.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у заявленому розмірі, виходить з наступних норм права та мотивів їх застосування.

Встановлені судом обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаною вимогою.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, зважаючи на встановлені усі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачеві на її утримання в розмірі 1/6 від його заробітку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення їх спільною дитиною 3-ох річного віку, а тому відповідна вимога позивача підлягає задоволенню.

В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно правил ст. 180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину - до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст. 84 СК України, до досягнення дитиною 3-ох річного віку.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, до досягнення 3-ох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 06.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 06.10.2020 і до досягнення дитиною 3-ох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко