Справа № 316/3279/20
Провадження № 2/316/353/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання: Нестерової Г.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 07.06.2010 року. Позивач, посилаючись на ст.634 ЦК України, зазначає що між банком та ОСОБА_3 укладений Договір про надання банківських послуг. на підставі вказаного Договору позичальнику відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому змінювався, а позичальнику надано в користування кредитну картку. Банк свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах передбачених Договором. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, але в процесі користування не надавав своєчасно Банкові грошові кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Позивач зазначає, що спадкоємцями померлого позичальника, які постійно проживали із спадкодавцем на момент смерті є - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Позивачем на адресу Енергодарської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, а 11.06.2020 року направлено лист-претензію до спадкоємців позичальника, яка останніми не виконана. Позивач зазначає, що станом на дату смерті, заборгованість позичальника становить 10776,44 грн., просить стягнути з відповідачів заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати.

В судове засідання позивач АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, будь-яких клопотань або заяв від позивача до суду не надходило. Оскільки банком надана заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, судова повістка позивачу була направлена вказаним способом (а.с.111). Причини неявки позивача у судове засідання не відомо.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, до суду повернувся поштовий конверт з позначкою «адресат відсутній» (а.с.101).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи без участі сторін, судом в порядку ст..11 ЦПК України зокрема враховано складність справи та предмет спору.

Судом у справі встановлено характер правовідносин між сторонами, який дозволяє в даному випадку прийняти рішення по справі.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 07.06.2010 року звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та 07.06.2010 року підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14, 14 зворот).

Найменування Банку в подальшому було змінено з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк») (а.с.66-67).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, остання заведена на підставі претензії кредитора - АТ КБ «Приватбанк» від 30.03.2020 року, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались (а.с.104-108).

Відповідно до інформації, наданої Сектором реєстрації, станом на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , при цьому остання не є стороною по справі (а.с.95). Відповідач ОСОБА_2 станом на день смерті зі спадкодавцем на проживав, що підтверджується вищезазначеною довідкою, а також копією його паспорту, наданого Банком, відповідно до якої він 04.09.2017 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Отже спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 ..

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, необхідно встановити такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.09.20219 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18).

Отже в даному випадку, у першу чергу необхідно встановити коли кредитор дізнався про смерть боржника та чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України.

Так, АТ КБ «ПриватБанк» направив до Енергодарської державної нотаріальної контори претензію кредитора, яка датована 30 березня 2020 року (а.с.53). Як слідує із претензії кредитора від 30.03.2020 року, між ОСОБА_3 (боржник) та АТ КБ ПРИВАТБАНК укладено кредитний договір №б/н від 04.08.2015 року (а.с.53).

Також 11.06.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист-претензію від 28.05.2020 року за №SAMDNWFC6 до спадкоємців померлого боржника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно якої АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив до них свої вимоги (а.с.55,56). Як слідує із листів-претензій між ОСОБА_3 (боржник) та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №б/н від 04.08.2015 року (а.с.55,56).

Отже, 11.06.2020 до спадкоємців позичальника було направлено листи-претензії, згідно з якими Банк пред`явив свої вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н від 04.08.2015 року.

При цьому, підставою звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду є невиконання позичальником, який помер саме Договору б/н від 07.06.2010 року. Доказів, що Банк направляв листи-претензії до спадкоємців позичальника щодо пред`явлення вимог за кредитним договором б/н від 07.06.2010 року - суду не надано

Як вбачається з вищевикладеного, претензії до спадкоємців майна за кредитним договором №б/н від 07.06.2010 року взагалі не пред`явлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно до ч.3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Положення ст. 1282 ЦК України (щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора) застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Щодо способу пред`явлення вимоги, то стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Кредитор може пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців або опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Таким чином, Банк, у строки передбачені ч.2,3 ст.1281 ЦК України, повинен був пред`явити свої вимоги до спадкоємців. Володіючи відповідною інформацією щодо смерті боржника з 30.03.2020 р. (дата направлення претензії до нотаріальної контори), претензій щодо пред`явлення вимог за кредитним договором б/н від 07.06.2010 року, Банк не пред`явив ані до нотаріальної контори, ані до спадкоємців.

Станом на день ухвалення рішення суду, строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців спливли.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року при розгляді справи № 522/407/15-ц.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє обгрунтування, і в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 78,80, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу ХIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко