СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7259/19

пр. № 2-о/759/5/21

04 листопада 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кириленко Т.В.;

присяжних Сушкевича Я.О.; Пуджумс М.Б.;

за участю секретаря Істоміній О.Г.;

представника заявника ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Запорізька обласна прокуратура про оголошення особи померлою, суд, -

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2019 р. заявниця ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, який зник у 2012 році.

В місті свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не з`являвся із 02.09.2012 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2013 року ОСОБА_3 визнаний безвісно відсутнім.

Заявниця мотивує звернення нею до суду із даною заявою необхідністю оформити припинення шлюбу.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 18.04.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 14).

На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року № 533 було проведено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із відстороненням судді Величко Т.О. від здійснення правосуддя та визначено суддю Кириленко Т.В.

Ухвалою судді Кириленко Т.В. від 05.11.2020 року вказану справу було прийнято до провадження (а.с. 121).

У судовому засіданні 13.04.2021 року до участі в розгляді справи було притягнуто Запорізьку обласну прокуратуру у якості заінтересованої особи.

Представник заявниці у судовому засідання вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представники заінтересованих осіб до суду не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі із 21.07.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 68).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договорами про надання житлово-комунальних послуг та відповідними платіжними дорученнями (а.с.134-139).

Як вбачається із відповіді Держаної міграційної служби ОСОБА_3 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_2 , виданим 14.09.2007 року органом видачі 8037 строком дії до 14.09.2017 року та серії НОМЕР_3 , виданим 25.03.2010 року органом видачі 8089 строком дії до 25.03.2020 року (а.с. 89).

Згідно відповіді Державної прикордонної служби, ОСОБА_3 в період часу із 02.03.2015 року по 01.02.2020 року держаний кордон України не перетинав, однак інформація в базі даних відомства зберігається лише протягом п`яти років, а тому відомості про перетин кордону вказаною особою раніше отримати неможливо (а.с. 87).

Крім цього, відповідно до листа Запорізької обласної прокуратури вбачається, що у провадженні ВП № 3 Запорізького РУ ГУНП в області перебуває кримінальне провадження № 0000149 від 08.04.2013 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 1,3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2. ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Разом з цим зазначено, що 23.12.2016 року постановою слідчого ОСОБА_3 було оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України (а.с. 149).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що останній раз бачили ОСОБА_3 в 2012р. З того часу відомостей про нього немає, його телефон не відповідає.

За приписами ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Тлумачення ч. ч. 1 і 2 ст. 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: 1) тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; 2) особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; 3) якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців; 4) за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (частина перша статті 47 ЦК України).

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути достатньою підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина (постанова Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №335/7275/19).

Водночас відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження таких обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (постанова Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №461/424/15-ц).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достатніми та достовірними.

Однак, матеріали справи не містять жодного письмового доказу, який би підтверджував відсутність чоловіка заявниці у місці його постійного проживання, не надано відомостей про відсутність у нього на праві власності або користування іншого житла на території України, відомостей про відсутність будь-яких звернень за медичною допомогою, а також відомостей про наявність або відсутність у нього родичів, у яких він міг би тимчасово проживати. Крім того, заявниця не зверталась з заявою до відповідного управління поліції за останнім відомим місцем проживання щодо оголошення розшуку її чоловіка, а тому будь-яких заходів по встановленню місця його перебування з 2012р. не проводилось.

Суд вважає, що самі по собі показання свідків про те, що вони останній раз бачили ОСОБА_3 лише в 2012р. не є достатніми доказами для оголошення його померлим, оскільки з огляду на розслідування відносно ОСОБА_3 кримінальної справи можливо дійти висновку про небажання ОСОБА_3 спілкуватися з раніше знайомими йому людьми.

Таким чином, заявницею не надано достатніх доказів, з яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть її чоловіка, а тому законні підстави для задоволення заяви та оголошення ОСОБА_3 померлим відсутні.

Крім того, метою для оголошення ОСОБА_3 померлим заявниця зазначає необхідність оформлення припинення шлюбу, проте рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 3.09.2013р. ОСОБА_3 визнаний безвістно відсутнім, а статтею 107 СК України передбачена можливість розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 46 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 293-294, 305-308, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В заяві ОСОБА_2 , заінтересовані особи Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Запорізька обласна прокуратура про оголошення особи померлою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2021р.

Суддя

Присяжні