Справа № 754/6623/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за відсутності сторін

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича.

Вимоги скарги мотивує тим, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2015 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 133 690,10 грн. в рахунок відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової (матеріальної) шкоди, 7000,00 грн. в рахунок моральної шкоди, а також 1 406,90 грн. в рахунок судових витрат.

На примусове виконання рішення суду 31.08.2015 року ОСОБА_1 було отримано виконавчий лист, виданий Деснянським районним судом м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

25.09.2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, та просив суд здійснити заміну сторони у справі № 754/6623/15-ц про стягнення на його користь з ОСОБА_3 коштів, а саме боржника - ОСОБА_2 на його правонаступників, у зв`язку зі смертю останнього.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року, замінено сторону у виконавчому провадженні №48706400: боржника ОСОБА_2 на його правонаступників (спадкоємців), якими є його діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133 690,10 грн. в рахунок відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової (матеріальної) шкоди, 7 000,00 грн. в рахунок моральної шкоди, а також 1 406.90 грн. в рахунок судових витрат.

11.12.2019 року Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченко Роман Анатолійович постановою від 11.12.2019 року, на підставі хвали Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у справі 754/6623/15-ц, змінив сторону боржника на його правонаступника - ОСОБА_6 .

В рамках даного провадження боржником ОСОБА_6 було сплачено заборгованість в повному обсязі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича від 11.12.2019 року про зміну сторони виконавчого провадження № 48706400.

В подальшому виконавцем були скасовані всі процесуальні документи винесені щодо стягнення боргу з правонаступника ОСОБА_6

01.10.2020 року державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «про виконавче провадження», в зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

Посилаючись на незаконність та безпідставність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження заявник просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича щодо закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20.08.2015 року; скасувати постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича від 01.10.2020 року про закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року; зобов`язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича відновити виконавче провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року.

Сторони до судового засідання по розгляду скарги не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли.

Враховуючи вимоги статті 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності сторін, що не з`явились та які були повідомлені своєчасно та належним чином про розгляд скарги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця від час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 - 133 690,10 грн. в рахунок відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової (матеріальної) шкоди , 7 000,00 грн. в рахунок моральної шкоди, а також 1 406,90 грн. в рахунок судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

20 серпня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-3308 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 133690, 10 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 7000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1406, 90 грн. у відшкодування судових витрат у справі.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ від 14.09.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48706400.

ІНФОРМАЦІЯ_4 боржник ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні № 48706400, а саме: боржника ОСОБА_2 на його правонаступників: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 14.10.2003 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 24.10.1997 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 11.08.2000 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133 690,10 грн. в рахунок відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової (матеріальної) шкоди, 7 000,00 грн. в рахунок моральної шкоди, а також 1 406,90 грн. в рахунок судових витрат.

19 лютого 2020 року, постановою Київського апеляційного суду було змінено ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - доповнено абзац другий резолютивної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року реченням наступного змісту: «Правонаступники, як спадкоємці боржника ОСОБА_2 , зобов`язані задовольнити вимоги ОСОБА_1 повністю, але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, у розмірі, який відповідає частці у спадщині кожного з них».

В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року залишено без змін.

11 грудня 2019 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченко Романом Анатолійовичем, при примусовому виконані виконавчого листа №2-3308 виданого 20.08.2015 року Деснянським районним судом м. Києва, винесено постанову «Про заміну сторони виконавчого провадження», якою постановлено згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року, справа №754/6623/15-ц відновити виконавче провадження та замінити сторону боржника на його правонаступника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.07.2020 року скаргу ОСОБА_6 на дії, бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було задоволено частково. Визнано протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича від 11.12.2019 року про зміну сторони виконавчого провадження № 48706400. Визнано протиправними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича щодо стягнення з ОСОБА_6 коштів в рамках виконання виконавчого провадження № 48706400. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвала не оскаржувалась сторонами та набрала законної сили.

Мотивуючи прийняте рішення судом було зазначено, що постанова державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича від 11.12.2019 року про зміну сторони виконавчого провадження №48706400, не відповідає вимогам ухвали суду Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

01 жовтня 2020 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченко Романом Анатолійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48706400 на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «про виконавче провадження».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті1,3 Конституції України).

Відповідно до ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання рішення суду гарантується встановленням відповідальності за його невиконання. Кримінальна відповідальність передбачена у ст. 382 КК: умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням, волі на строк до трьох років.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до п.12,13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, У разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Питання правонаступництва в межах виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року вирішено судом ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року (з урахуванням змін внесених до даного судового рішення постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича та його рішення про закінчення виконавчого провадження суперечать судовим рішенням - ухвалі суду Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанові Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене та з урахуванням всіх обставин суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича щодо закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20.08.2015 року та скасувати постанову від 01.10.2020 року про закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року.

Проте, суд не вбачає підстав для задоволення інших вимог заявника щодозобов`язання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича відновити виконавче провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року, оскільки ці вимоги є похідними.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 2-5, 13, 260, 261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича щодо закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20.08.2015 року.

Скасувати постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федорченка Романа Анатолійовича від 01.10.2020 року про закінчення виконавчого провадження № 48706400 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3308 від 20 серпня 2015 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя