Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1327/21 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія 66 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №273/1327/21

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_2 (треті особи: ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Баранівської міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування будинком

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Новицького Є.А. у м. Баранівка,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування належним їй на праві власності будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її сином ОСОБА_4 , під час їх спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 . З 2015 року відповідачі зареєстровані у будинку. У вересні 2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинили сімейні стосунки, внаслідок чого відповідачі переїхали на постійне місце проживання в буд. АДРЕСА_2 . Реєстрація відповідачів перешкоджає їй продати будинок.

Заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 2019 року. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у належному їй будинку вона позбавлена права вільно користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном і в повному обсязі здійснювати право власності на будинок.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 24.05.2021 у будинку були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . 05.07.2021 ОСОБА_4 змінив місце реєстрації (а.с.58).

ОСОБА_4 - це син позивачки, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , 2008 року народження, який доводиться позивачці онуком.

Згідно акту, складеного працівниками відділу з благоустрою ЖКГ Баранівської міської ради 19.05.2021, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в буд АДРЕСА_1 з вересня 2019 року. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що ОСОБА_2 не проживає у будинку ОСОБА_1 з 2019 року, виїхала до своєї матері.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та передбачають правомочності щодо використання житла для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Як передбачено ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції порушив правила оцінки доказів, не оцінив докази в їх сукупності, зробив помилковий висновок про те, що відповідачка та неповнолітній ОСОБА_4 є членами сім`ї ОСОБА_2 , і застосував до спірних правовідносин положення ст.405 ЦК України та ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», які на них не поширюються. Чинним законодавством на бабу не покладено жодних обов`язків щодо забезпечення житлом онуків.

За своєю природою правовідносини між сторонами є сервітутом. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (ч.2 ст.406 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.319, 321 ЦК України право власності є непорушним, право розпорядження майном є однією із складових права власності. Намір власника розпорядитися своєю власністю має істотне значення, тому сервітут підлягає припиненню.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4540грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: