Справа № 215/2718/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі : головуючого, судді - Коноваленка М.І.
секретар судового засідання - Таран О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивача: адвоката Залюбовського Віктора Васильовича до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та права власності на нерухоме майно,-
08.05.2020 р. позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності та 16.07.2020 р. з уточненою позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та права власності на нерухоме майно.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що спірна квартира на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.04.2001 р., виданого УЖКГ виконкому Криворізької міської ради належить відповідачам та зареєстровано в КП «Криворізькому міському БТІ» на праві приватної спільної власності і записано в реєстрову книгу №206П-332. В 2000 р. позивачі за усною домовленістю з відповідачами домовилися про продаж квартири після приватизації ними даної квартири. Дійшли згоди про те, що вартість квартири складає 1800 доларів США, які були на протязі 2002-2004 р.р. передані стороні відповідача та 12.08.2004 р. відбулося повне виконання договору, тому з 17.08.2007 р. - тимчасово, а з 31.08.2010 р. зареєстрували своє місце проживання у спірній квартирі. Влітку 2010 р. відповідач ОСОБА_3 передав нотаріально завірені заяви від співвласників квартири про згоду на продаж, обіцяв належним чином посвідчити договір купівлі-продажу, але до теперішнього часу свої обіцянки не виконав, ухиляється від нотаріального посвідчення договору та до цього часу ні його, ні членів його сім`ї не бачили. Вважають, що фактично уклали договір купівлі-продажу квартири та сплатили відповідачам кошти, квартира фактично перебуває у їх користуванні, але сам договір купівлі-продажу нотаріально не засвідчений, просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 м2, житловою площею 37,9 м2, яка складається: з кухні площею 5,9 м2, вітальні площею 8,6 м2 , житлової кімнати площею 10,5 м2, житлової кімнати площею 18,8 м2, ванної кімнати площею 2,4 м2 з надвірними забудовами гаражу З, сараю М.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2020 прийнято до провадження уточнену позовну заяву від 16.07.2020 р. та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2021 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його та позивачів участі, вимоги позову підтримують, просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.117).
Відповідачі повідомлені належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення 09.07.2020, 14.09.2020, 19.10.2020 та 25.11.2020 р. оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.46-49,79-82,114-116,123-125). Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками, а також змінена позовна заява направлялися відповідачам засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою місця їх проживання (а.с.61-68,79-82).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , яка складається: з кухні площею 5,9 м2, вітальні площею 8,6 м2 , житлової кімнати площею 10,5 м2, житлової кімнати площею 18,8 м2, ванної кімнати площею 2,4 м2 з надвірними забудовами гаражу З, сараю М - належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.04.2001 р. виданого УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради (а.с.9) та зареєстровано в КП «Криворізьке міське БТІ» на праві приватної сумісної власності і записано в реєстрову книгу за №206П-332.
В 2000 р. позивачі домовилися з відповідачами про купівлю - продаж квартири та дійшли усної домовленості, що вартість квартири складає 1800 доларів США, яку позивач зобов`язався передати відповідачу, а відповідач в свою чергу зобов`язався приватизувати квартиру та нотаріально посвідчити договір купівлі продажу квартири.
За вищевказаною домовленістю позивачі виконали договір та передали відповідачам 12.08.2004 р. кошти в сумі 1800 доларів США, а саме: 22.09.2002 р. - 800 доларів США, 22.06.2003 р. - 560 доларів США, 12.08.2004 р.- 440 доларів США, про що були складені розписки (а.с.119-120), та з 31.08.2010 р. постійно зареєстрували своє місце проживання в спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В свою чергу відповідачі передали нотаріально посвідчені заяви співвласників про згоду на продаж спірної квартири, свідоцтво про зміну прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_8 (а.с.95-101) та зобов`язалися найближчим часом нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу квартири. Однак пізніше відповідачі з невідомих причин, відмовилися від подальшого оформлення квартири.
У відповідності до ст.ст.208,209 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Частина 2 статті 328 ЦК України визначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно положень ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
В свою чергу частиною другою статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
В силу вимог ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача з договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором.
В свою чергу згідно положень ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст.227 ЦК України, тобто без оформлення в нотаріальній конторі, позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним вищезазначеним майном.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України , судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. ст. 124 , 129 Конституції України , задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.
Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку проте що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, щодо відшкодування яких позивачами в позовних вимогах не заявлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, ст.ст. 12, 76-83, 259, 263-265, 273, 285 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та права власності на нерухоме майно - задовольнити в повному обсязі.
Визнати Договір купівлі - продажу квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 м2, житловою площею 37,9 м2 , яка складається: з кухні площею 5,9 м2, вітальні площею 8,6 м2, житлової кімнати площею 10,5 м2, житлової кімнати площею 18,8 м2, ванної кімнати площею 2,4 м2 з надвірними забудовами гаражу З, сараю М - дійсним з 12.08.2004 р.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 м2, житловою площею 37,9 м2, яка складається: з кухні площею 5,9 м2, вітальні площею 8,6 м2 , житлової кімнати площею 10,5 м2, житлової кімнати площею 18,8 м2, ванної кімнати площею 2,4 м2 з надвірними забудовами гаражу З, сараю М.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення складено суддею без проголошення 21.01.2021 року.
СУДДЯ: