Провадження № 2/127/3636/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.01.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами зареєстровано шлюб, про що 28 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис №2279.

Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

11 вересня 2020 року у справі Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у справі, яким шлюб між сторонами розірвано.

23 вересня 2020 року відповідач у справі ОСОБА_2 надала суду заяву про перегляд заочного рішення у справі, оскільки дізналась випадково про розірвання шлюбу, однак бажає зберегти сім`ю.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року заочне рішення від 11 вересня 2020 року скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2020 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення сторін задоволено частково, надано сторонам строк для примирення 1 місяць, на час примирення провадження у справі зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2020 року провадження у справі поновлено у зв`язку із закінченням наданого строку на примирення сторін.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року та від 20 січня 2021 року у задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_2 про зміну територіальної підсудності справи відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак раніше надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, у тому числі телефонограмою, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася, заяв про відкладення судового засідання, про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, суду не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 28 вересня 2012 року складено актовий запис №2279 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27 травня 2020 року (а.с.5)

Від шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2013 року, де у графі батько записано ОСОБА_1 , а у графі мати ОСОБА_2 (а.с.9).

Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, під час розгляду справи у суді сторони також не досягли згоди щодо збереження сім`ї, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вказувалось вище, наданий судом у даній цивільній справі строк на примирення сторін позитивного результату не дав, фактично у сторін була процесуальна можливість досягнути примирення на протязі більше ніж три місяці, якою вони не скористалися.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

При цьому, суд звертає увагу сторін на положення ч.3-4 ст.56 СК України, відповідно до яких кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 № 605/434/18 (61-3235св19).

Судом враховує, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, що, у свою чергу, свідчить про його стійке бажання розлучитися і не мати сімейних (шлюбних) стосунків із відповідачем. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити інтересам позивача, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому наполягав останній у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 55-56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 206, 211, 263-265, 273-279, 280-282, 288ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 28 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 28 вересня 2012 року складено відповідний актовий запис №2279, - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя