Постанова

Іменем України

10 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 590/71/21

провадження № 61-10266св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Свеська селищна рада Шосткинського району Сумської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тараненко Олена Олександрівна, на рішення Ямпільського районного суду Сумської області у складі судді Сатарової О. В. від 16 лютого 2021 року та постанову Сумського апеляційного судуу складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Кононенко О. Ю., Собини О. І., від 11 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою про встановлення факту перебування його баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні з 1972 року у ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що після смерті його баби залишилась спадщина - земельна частка (пай), яку спадкодавець фактично прийняла після смерті ОСОБА_3 . Останній проживав з бабою як чоловік та дружина, утримував її, вони вели спільне господарство. Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав на земельну частку (пай).

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 16 лютого

2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду

від 11 травня 2021 року, у задоволення заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заявиОСОБА_1 суди попередніх інстанцій виходили із того, що у порушення вимог статті 81 ЦПК України заявник не довів обставин перебування ОСОБА_2 на утриманні у спадкодавця ОСОБА_3 . Суди вважали, що під час розгляду справи ОСОБА_1 не був обмежений у праві подати докази на підтвердження заявлених вимог, заявити відповідне клопотання про витребування доказів у порядку статті 84 ЦПК України, як і не був обмежений у праві звернутись за юридичною допомогою до адвоката.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

До Верховного Суду 17 червня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не роз`яснив заявнику його процесуальні права, наслідком чого є відмова у задоволенні вимог заяви. Зокрема, суд не роз`яснив заявнику право заявити клопотання про витребування доказів. Крім того, при підготовці справи до розгляду суд мав самостійно витребувати довідку про розмір пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для підтвердження факту утримання останньої.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 90 років в селі Марчихина-Буда Ямпільського району Сумської області.

За життя ОСОБА_3 на підставі рішення Ямпільської райдержадміністрації від 24 вересня 1996 року отримав сертифікат серії

СМ № 0163195 на земельну частку пай, розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСПП «Полісся».

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 94 роки в селі Марчихіна-Буда Ямпільського району Сумської області (а. с. 7).

Довідкою-характеристикою Марчихино-Будської сільської ради

від 26 лютого 2020 року підтверджується, що на день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), сертифікат серії СМ № 0163195. Виконкомом сільради від імені померлого заповіт не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину, оскільки до смерті проживала з

ОСОБА_3 за однією адресою сім`єю більше 5 років, вели спільне господарство (а. с. 6, 9).

Довідкою виконкому Марчихино-Будської сільської ради від 11 грудня 2000 року підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно проживала спільно з громадянином ОСОБА_3 з 1957 року по 1997 рік, вели спільне господарство.

Згідно з довідкою Свеської дільничної лікарні від 06 вересня 2002 року ОСОБА_2 за станом здоров`я потребувала стороннього догляду

(а. с. 12).

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 13 жовтня

2020 року у справі № 590/1108/20 встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, коло спадкоємців не відомо, інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення факту перебування його баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні з 1972 року у ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно для оформлення спадкових прав на вказану земельну частку (пай).

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Установивши, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факт перебування у період з 1972 року до 29 липня 1997 року ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , одержання від останнього постійної допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом для існування, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Частинами першою, другою статті 294 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У судовому засідання у суді першої інстанції 16 лютого 2021 року

ОСОБА_1 заявив, що йому відомі права і обов`язки та роз`яснень щодо таких не потребує, а тому доводи касаційної скарги про те, що суд не роз`яснював йому процесуальні права є помилковими, оскільки сам заявник заявив, що такі права йому відомі.

Як вбачається із матеріалів справи, суд з метою з`ясування обставин справи за власної ініціативи витребовував та отримав інформацію щодо заяви про видачу паспорта ОСОБА_3 (а. с. 22, 35), інформацію від нотаріуса щодо відсутності спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а. с. 38-42), за ініціативою заявника допитав свідка ОСОБА_6 (а. с. 47, 48).

При цьому судами правильно зазначено, що ОСОБА_1 не був обмежений у праві подати докази на підтвердження заявлених вимог, заявити відповідне клопотання про витребування доказів у порядку статті

84 ЦПК України, як і не був обмежений у праві звернутись за юридичною допомогою до адвоката.

Доводи касаційної скарги про те, що незнання заявником своїх процесуальних прав і обов`язків призвело до неспроможності доведення заявником перебування його бабусі на утриманні ОСОБА_3 є необґрунтованими, оскільки юридична необізнаність та відсутність представника не звільняє заявника від обов`язку доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це підтверджено матеріалами справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків судів обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тараненко Олена Олександрівна,залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 16 лютого

2021 року та постанову Сумського апеляційного судувід 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта