Справа № 167/1109/20
Номер провадження 2/167/15/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Наумчука І.П.,

представника позивача Самчук Л.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся орган опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнення з відповідачів аліментів на дітей в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Відповідачі непрацевлаштовані, зловживають спиртними напоями, за місцем проживання характеризуються з негативної сторони. У травні 2019 року дітей поставлено на профілактичний облік служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації, як таких, що проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_2 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей, а ОСОБА_1 4 жовтня 2020 року за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завдав малолітнім ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Відповідача ОСОБА_1 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК). У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей розпорядженням голови Рожищенської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2020 року малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_6 направлено в обласний притулок для дітей, ОСОБА_7 в Рожищенську центральну районну лікарню на медичне обстеження для подальшого влаштування у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на лікування у Волинську обласну дитячу лікарню. Зазначають, що батьки не створюють належних умов для життя та повноцінного розвитку дітей, зловживають спиртними напоями, що призвело до тяжких наслідків, загрозливих умов для подальшого проживання дітей в сім`ї, тому й заявлено позов до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 заявлені вимоги підтримала повністю. Давала пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Зазначила, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу належним чином не виконують батьківські обов`язки, заходи впливу, які застосовувалися до них раніше, не принесли жодних результатів. Відповідач ОСОБА_2 часто залишає дітей без нагляду. У будинку, в якому проживає сім`я, взимку буває холодно, не завжди є продукти харчування, одяг дітей брудний, постіль на ліжках відсутня. Просила позов задовольнити у повному обсязі та позбавити відповідачів батьківських прав. Зазначає, що на даний час існує загроза життю та здоров`ю дітей у разі їх повернення додому.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечили проти позовних вимог. ОСОБА_1 спростовував доводи представника позивача про періодичну відсутність продуктів харчування в домі. Вказав, що готують постійно, часто приходить його мати та допомагає наварити їсти. Щодо неналежних умов проживання, повідомив, що оскільки тримають господарство і у домі пічне опалення, то ідеального порядку не вдається тримати, проте кожного дня підмітають та 1-2 рази на тиждень миють підлогу. Крім цього, зазначив, що у будинку побілені стіни, покрашені двері. Щодо зловживання алкогольними напоями повідомив, що залежності в нього немає, коли є робота взагалі про алкоголь не думає, разом з тим в інший час може трохи випити. Посилався на те, що допомагає дітям з домашнім завданням, однак останні неохоче проявляють інтерес до навчання, тому інколи змушений підвищувати на них голос. Коли ходить на рибалку бере з собою старшого сина ОСОБА_9 . Меншим дітям привозив пісок у двір, щоб вони мали де гратися. Коли має матеріальну можливість, купує дітям солодощі та іграшки. Підтвердив обставини щодо завдання дітям ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень через надміру випите спиртне. В результаті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували у лікарні 2 тижні, інших дітей одразу забрали в притулок. Після цієї події не вживає алкоголю, в подальшому хоче позбутися цієї шкідливої звички. Зазначив, що жінка вживає алкогольні напої частіше. Щодо матеріального забезпечення, то ОСОБА_1 має мінливий дохід, в середньому отримує 1500 2000 грн. в місяць. Просив не позбавляти їх батьківських прав, оскільки в такому випадку діти залишаться сиротами.

Відповідач ОСОБА_2 вказала, що в теперішній час зробили в будинку ремонт, прибрали в ньому, випрали речі, придбали ліжко, постіль, поставили ванну. Зазначила, що вживає алкогольні напої 1-2 рази в тиждень. Дійсно двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей: один раз в 2019 році та один раз в 2020 році. За час перебування дітей в притулку відвідувала їх приблизно 2-3 рази на тиждень, привозила яблука, цукерки, печиво, розмальовки. Всі діти, окрім ОСОБА_11 , хочуть додому, запитували коли вона їх забере. Вказала, що отримує 5000-6000 грн. допомоги по догляду за дітьми, чоловік заробляє приблизно 1-2 тис. на місяць. Кошти витрачають на харчування, одяг для дітей та інші речі необхідні для їх навчання. ОСОБА_2 допомагає дітям з уроками, відвідує батьківські збори, а також відвідує церковні богослужіння на значимі свята. В день побиття дітей чоловіком, ОСОБА_2 втекла з дому, оскільки посварилася з останнім. Просить повернути дітей, оскільки зробили в хаті належні умови та вона змінилася в кращу сторону і буде належним чином здійснювати догляд за дітьми.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_8 , відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дослідивши та оцінивши інші докази у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

З копій свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із дітьми проживають у будинку АДРЕСА_1 , що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 5 жовтня 2020 року № 319 у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відібрано дітей у зв`язку з безпосереднім виникненням загрози їх життю та здоров`ю.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Нормою ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК.

З даної норми слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 164 визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Відповідно до листів Навізької сільської ради Рожищенського району Волинської області від 4 квітня 2019 року № 56, Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області від 15 квітня 2019 року № 1553/55/04-2019 ОСОБА_2 систематично зловживає алкогольними напоями, здійснює неналежний догляд за вихованням дітей.

Копіями постанов Рожищенського районного суду Волинської області від 6 травня 2019 року, 17 березня 2020 року підтверджено, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за частинами 1, 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно наказу служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 13 травня 2019 року № 2/o, малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 постановлено на облік як таких, що проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

З характеристики, виданої Навізькою сільською радою від 6 жовтня 2020 року № 610, слідує, що ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони, ніде не працює, утримує підсобне господарство, зловживає спиртними напоями. Крім того, неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню своїх дітей.

Відповідно до характеристики, виданої Навізькою сільською радою від 6 жовтня 2020 року № 609, ОСОБА_2 характеризується негативно, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Діти часто залишаються самі вдома або з батьком. До виконкому неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_2 від фельдшера за неналежний догляд за новонародженою дитиною.

За змістом акта обстеження умов проживання від 22 квітня 2019 року у зазначеному будинку умови проживання незадовільні, в кімнатах брудно і вони потребуються ремонту, речі розкидані, постіль брудна. Підведено воду, опалення пічне. Діти забезпечені одягом, взуттям, продукти харчування в обмеженій кількості, відсутнє місце для підготовки до уроків. Актом обстеження умов проживання від 13 лютого 2019 року підтверджено, що на момент проведення огляду ОСОБА_2 була у нетверезому стані, в кімнатах брудно, холодно, постіль і речі брудні, продукти харчування наявні. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 17 лютого 2020 року в будинку не прибрано і прохолодно, меблі та продукти харчування наявні, постіль брудна. Актом від 18 червня 2020 року встановлено задовільні умови проживання, однак не всі діти мають окремі спальні місця. Забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування, наявна постіль, однак брудна. Обстеженням умов проживання, які зафіксовані у акті від 5 жовтня 2020 року, встановлено незадовільні умови для подальшого проживання дітей.

Щодо умов проживання у будинку відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомили, що у 2020 році облаштували місце для навчання дітей, а саме поставили парту. До цього моменту діти зазвичай робили домашнє завдання на кухні.

Висновком Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 9 жовтня 2020 року № 2114/01-43/2-20 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що відповідач ОСОБА_2 переживає, що в неї забрали дітей. Вказує, що приходить до сім`ї ОСОБА_15 , дає їм настанови. Діти голодні не були, у хаті постійно наявна їжа, відповідачі купували м`ясні продукти, солодке для належного харчування дітей. ОСОБА_1 є працьовитим, дуже жалкує про те, що побив дітей, на її думку він може змінитися та виправитися.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначила, що працює фельдшером у с. Навіз Рожищенського району. Починаючи з 2013 року вона здійснювала патронаж дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Повідомила, що неодноразово бачила ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння у період часу, коли остання була вагітною ОСОБА_4 . Крім цього, у цей же період часу одного разу ОСОБА_2 прийшла до неї на огляд з гематомами та побоями, які, як їй повідомила остання, завдав ОСОБА_1 . Після цієї ситуації ОСОБА_14 провела профілактичну бесіду з ним з метою недопущення таких випадків надалі. Зазначила, що з 2013 року по 2019 рік спостерігалася тенденція частішого вживання алкогольних напоїв ОСОБА_2 . Разом з тим, усі її вказівки щодо здоров`я дітей (прийти на огляд, відвезти дітей в лікарню на огляд чи щеплення тощо) ОСОБА_2 виконувала. Мали місце непоодинокі випадки з`явлення ОСОБА_2 в фельдшерський пункт в нетверезому стані. Вказала, що перший місяць після народження кожної дитини відвідувала сім`ю ОСОБА_15 , тому щодо умов проживання зазначає таке: в будинку не завжди було чисто, часто розкидані брудні речі, продукти харчування у готовому для споживання вигляді були в наявності, діти одягнуті. Щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 повідомила, що останній вдома буває дуже рідко, оскільки зайнятий заробітками. Разом з цим, він є господарником, побудував сам будинок, намагається зробити кращі умови проживання сім`ї (влітку поставив ванну, зробив літній душ), тримає підсобне господарство. Після події, яка мала місце 4 жовтня 2020 року, не бачила його в нетверезому стані, змінився в кращу сторону. Під час останнього візиту до будинку сім`ї ОСОБА_15 зазначає, що в хаті було чисто, зроблений ремонт.

З листа комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради від 8 жовтня 2020 року вбачається, що 4 жовтня 2020 року у неврологічне відділення Волинської обласної дитячої клінічної лікарні госпіталізовано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом - струс головного мозку, у відділення реанімації - ОСОБА_4 (у важкому стані), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом струс головного мозку, закрита травма живота. Зі слів матері, діти постраждали в результаті домашнього насильства, нанесення побоїв рідним батьком.

Дані обставини підтвердив ОСОБА_1 у судовому засіданні та повідомив, що в теперішній час на розгляді суду перебуває кримінальне провадження відносно нього за

ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК щодо цієї події. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчився 4 грудня 2020 року, тому один раз йому дозволили побачитися з дітьми. Про скоєне жалкує, у дітей попросив пробачення.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18 листопада 2020 року слідує, що у будинку сім`ї ОСОБА_2 зроблено частковий ремонт, побілено стіни та покрашено двері, придбано одне дитяче ліжко. Для проживання сім`ї створено задовільні умови.

Відповідно до довідки притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації від 20 листопада 2020 року № 212, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перебувають у даному притулку. Мати ОСОБА_2 відвідувала дітей 21, 24, 28 жовтня, 8, 9, 12, 17, 18, 20 листопада 2020 року.

Згідно з довідкою КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради від 29 грудня 2020 року № 387/2.10/20 ОСОБА_2 відвідувала дочку ОСОБА_7 4, 13, 17, 24 грудня 2020 року.

За змістом пам`ятки від 24 грудня 2020 року ОСОБА_2 пролікована комбінованою дисульфірамовмісною терапією. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 повідомила про те, що вказане лікування проходила, щоб позбутися від алкогольної залежності, їй вводили ін`єкційний препарат, точної назви якого вказати не може. Після цього, один раз пробувала вживати алкоголь, проте їй стало погано, тому на даний час не вживає спиртні напої.

За змістом психолого-педагогічних характеристик від 30 листопада 2020 року, виданих Притулком для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації, психічний та фізичний розвиток ОСОБА_3 відповідає віку дитини, пізнавальна сфера розвинена добре, останній проявляє турботу до свої братів і сестер, намагається підтримати їх та допомогти. У ОСОБА_5 психічних порушень та розладів поведінки не виявлено, психічний та фізичний розвиток відповідає віку дитини, емоційно нестійка, збудлива, швидко виснажувана. ОСОБА_4 спокійний, словниковий запас збіднений, в значній мірі потребує емоційного тепла та уваги. У ОСОБА_6 мінімальний вияв позитивних емоцій мовлення повільне, мова невиразна, останній спокійний, за час перебування у притулку оволодів елементарними гігієнічними навиками, набув навиків самообслуговування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

За змістом ст. 166 СК позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком їх винної поведінки. Разом з цим, жорстоке поводження ОСОБА_1 до дітей, що виразилося у завданні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, свідчить про наявність ризику для життя та здоров`я дітей у разі їх подальшого проживання у сім`ї.

Тому враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що залишення дітей з батьками в даному випадку є небезпечним для їх здоров`я і морального виховання, відтак наявні підстави для відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Такий спосіб захисту прав дитини найбільше відповідає інтересам дітей в даному випадку.

При цьому суд зазначає, що відібрання дітей у відповідачів та їх перебування у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати інтересам дітей і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Цей спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьками та дітьми, та не позбавить відповідачів права в подальшому ставити питання про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.

Таке рішення суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 1 липня 2020 року (справа № 755/11989/18, провадження № 61-2222св20).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У нормі ст. 180 СК встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положенням ч. 2 ст.182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч. 4 ст. 170 СК).

З наведеного вбачаються підстави для стягнення аліментів із відповідачів на дітей.

Аліменти слід присудити у твердій грошовій сумі відповідно до позовної вимоги органу опіки та піклування. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних щодо наявності у відповідачів інших утриманців. Обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Також суд приймає до уваги нормативно встановлену величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (дітей віком до 6 років - 1921 грн., від 6 до 18 років 2395 грн.). Інших обставин, що істотним чином впливають на розмір аліментів, судом не встановлено. Тому, виходячи з інтересів дітей, необхідно присудити із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти в розмірі по 1200 грн. з кожного на кожну дитину щомісячно, які слід перерахувати на розрахункові рахунки, відкриті на ім`ядітей в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК слід на відповідачів покласти сплату судового збору в розмірі 1681, 60 грн. (за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі - 840, 80 грн. + за вимогу про стягнення аліментів у сумі - 840, 80 грн.).

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву органу опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації для подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», починаючи з12 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», починаючи з12 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовних вимог відмовити через безпідставність.

Стягнути із ОСОБА_1 до Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 20 січня 2021 року.

Позивач: орган опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації (місцезнаходження: Волинська область, м. Рожище, вул. Грушевського, 12).

Відповідачі: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта невідомі); ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Суддя: В.Б. Требик