Ухвала

19 січня 2021 року

м. Київ

справа № 641/8199/20

провадження № 61-19466ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення інфляційний витрат та 3 % річних через невиконання договорів Комунальним підприємством «Харківський вагоноремонтний завод»,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення інфляційний витрат та 3 % річних через невиконання договорів Комунальним підприємством «Харківський вагоноремонтний завод».

Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалою від 26 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року, відмовив у видачі судового наказу.

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 1 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить про те, що оскарження ухвал щодо відмови у видачі судового наказу, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року та постанова Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року щодо відмови у видачі судового наказу не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення інфляційний витрат та 3 % річних через невиконання договорів Комунальним підприємством «Харківський вагоноремонтний завод».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

М. Є. Червинська