КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 372/1685/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/14254/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

Товариство з додатковою відповідальністю

«Страхова група «Оберіг»

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Проць Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТДВ «СГ «Оберіг», у якому просила стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на її користь страхове відшкодування у сумі 78 372,33 грн, а з ОСОБА_2 компенсацію збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідної для повного відновлення порушених прав у сумі 31 786,32 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 09.06.2020 о 17.50 год. в м. Обухів по вул. Київській 130 ОСОБА_2 керуючи автомобілем AUDI А8 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з автомобілем АМ BSYV70 д.н.з. НОМЕР_2 , після чого його автомобіль вдарив автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_3 , що був припаркований на узбіччі та належить їй на праві власності. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР309564. Свою провину останній не заперечував у судовому засіданні 24.07.2020, що відображено у постанові щодо іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , якого судом було визнано не винним. Нею подано заяву до страхової компанії про настання страхового випадку та направлено оцінювача для визначення розміру заподіяної шкоди. Згідно калькуляції, наданої відповідачем на електронну пошту № 4577-3-А від 17.08.2020 розмір заподіяної шкоди з урахуванням зносу становить 78 372,33 грн, а вартість відновлювального ремонту 110 158,65 грн.

28.09.2020 вона подала до страхової компанії заяву про страхове відшкодування, проте отримала відмову через відсутність у діях водія автомобіля AUDI А8 д.н.з. НОМЕР_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.08.2021 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, не притягнення особи, щодо якої складено адміністративний протокол не позбавляє її права на відшкодування збитків. Із постанови Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 вбачається, що винним у ДТП є ОСОБА_2 , який виконував обгін у забороненому місці. ЇЇ автомобіль на час ДТП був припаркований. Нею також надано достатні докази про розмір збитку, а саме калькуляція.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 встановлено, що відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у якому зазначено, що 09.06.2020 о 17.50 год. в м. Обухові вул. Київська буд.130 водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом АМ BSYV70 д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з транспортним засобом АUDI А8 д.н.з. НОМЕР_1 , який в свою чергу допустив зіткнення з транспортним засобом DAF д.н.з. НОМЕР_3 , причіп KRONE д.н.з. НОМЕР_4 , що був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби та завдані матеріальні збитки учасникам ДТП. Суд закрив провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 4577-3-А від 17.08.2020 вартість ремонту автомобіля DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 188 530,98 грн, а загальна сума після вирахування становить 78 372,38 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961 - IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 закрито провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Даною постановою не встановлювалися обставини щодо наявності чи відсутності вини у вчиненні ДТП ОСОБА_2 , та у постанові відсутні посилання на те, що при розгляді адміністративного матеріалу останній визнавав себе винним у чиненні ДТП, яка сталася 09.06.2020.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак постанова Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 не є належним та допустимим доказом, який би підтверджував ту обставину, що шкода позивачці, завдана з вини ОСОБА_2 .

Позивачка стверджує, що оскільки її автомобіль був припаркований, а ОСОБА_3 визнаний не винним у вчиненні ДТП, то винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_2 .

Проте, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка не надала доказів про те, що у ДТП, у якій було пошкоджено її автомобіль винним є ОСОБА_2 (висновок спеціаліста автотехніка тощо), не заявляла клопотання про проведення судової автотехнічної чи трасологічної експертизи.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позивачка не довела належними та допустими доказами ту обставину, що ДТП скоєна з вини ОСОБА_2 .

Як зазначалося вище постанова Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 не має преюдиційної сили щодо ОСОБА_2 , а будь - яких інших доказів матеріали справи не містять.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем чи відповідачами.

Відсутність доказів наявності вини у вчиненні шкоди, завданій позивачці ОСОБА_2 є самостійною підставою для відмови у позові як щодо ОСОБА_2 , так і щодо ТДВ «СГ «Оберіг», де була застрахована цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 .

Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутній акт огляду автомобіля, в якому б зазначалися пошкодження автомобіля DAF д.н.з. НОМЕР_3 , отримані внаслідок ДТП чи інші документи про перелік пошкоджень, а надана калькуляція не містить даних про те, ким вона складена та на підставі яких доказів. Тобто з самої лише калькуляції неможливо встановити чи зазначені у ній пошкодження та необхідність проведення ремонтних робіт відносяться лише до пошкоджень, завданих внаслідок ДТП, що сталася 09.06.2020, чи до неї включено усі пошкодження автомобіля, у тому числі і не пов`язані з цієї ДТП.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду, за винятком випадків, визначених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19.11.2021

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук