Справа № 136/1299/20
провадження № 2/136/342/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення фактів що мають юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду з вищевказаним позовом проти Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогами: встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_2 разом із своїм батьком спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . в період з лютого 2003 року і на час відкриття спадщини по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 державного акту серії ВН №183391 на право власності на земельну ділянку площею 2,4753 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серія ВН №183391 виданим 16.06.2003, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 2,4753 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач, будучи рідною дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла, оскільки спільно проживала з останнім до моменту смерті, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність та недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном, а також у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №183391. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копії свідоцтва про народження позивача; копії свідоцтва про шлюб позивача; копії Державного акту на право власності на земельну ділянку; копії довідок органу місцевого самоврядування; копії заповіту від 27.12.2001.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.09.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов, а також було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.12.2020 канцелярією суду було одержано відзив відповідача у якому представник просить суд розглядати справу без його участі, а позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Разом з тим, у судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві від 16.12.2020 просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

Як зазначено в позові, ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Тиврів Тиврівського р-ну Вінницької обл. помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшла земельна ділянка, площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 10). Крім того, в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як " ОСОБА_5 , а в державному акті на землю як " ОСОБА_6 ". Згідно інформації зазначеної у довідці виконкому Лукашівської сільської ради №497 від 30.07.2020, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 одна і та ж сама особа, який на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації, що була отримана судом із нотаріальної установи спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .04.2004 ОСОБА_3 не заведена. Факт родинних відносин спадкодавця із позивачем підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 8). Згідно акту Лукашівської сільської ради (а.с.13) позивач та її батько ОСОБА_3 в період з лютого 2003 року по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про встановлення юридичного факту спільного проживання позивача разом із своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . в період з лютого 2003 року по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_3 , де позивач проживає і по даний час, суд виходить з наступних мотивів та норм права.

Приписами ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Водночас згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 вищезазначеного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав з спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст. 2 Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Суд, вирішуючи питання про встановлення юридичного факту належності ОСОБА_3 державного акту серії ВН №183391 на право власності на земельну ділянку площею 2,4753 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, виходить з наступних мотивів та норм права.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Досліджені докази, які є належними та допустимими, вказують на те, що виданий на ОСОБА_7 державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №183391 від 16.06.2003 на земельну ділянку площею 2,4753 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, насправді належить ОСОБА_3 . Тому суд вбачає підстави для задоволення позову та встановлення факту належності вищевказаного документу з метою реалізації позивачем своїх майнових прав.

Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виходить з наступних мотивів та норм права.

Як було встановлено судом, позивачу нотаріус повідомив, що за відсутності правовстановлюючих документів на майно неможливо переоформити спадщину у нотаріальному порядку.

Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами доводять факт прийняття позивачем, як спадкоємцем першої черги, спадщини після смерті ОСОБА_3 . Разом з тим, представник відповідача, з огляду на зміст його відзиву, не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та визнає такий позов, а в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду.

Отже, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовної вимоги про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому суд задовольняє цю частину позову.

В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 189, 197, 200, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ-04329079) про встановлення фактів що мають юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

Встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із своїм батьком спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . в період з лютого 2003 року і на час відкриття спадщини по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , де позивач проживає і по даний час.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №183391 від 16.06.2003 на земельну ділянку площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 2,4753 га, кадастровий номер :08:000:0144, що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серія ВН №183391 виданим 16.06.2003, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко