Номер провадження: 22-ц/813/2312/21
Номер справи місцевого суду: 496/936/20
Головуючий у першій інстанції Буран В.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/936/20

Провадження номер: 22-ц/813/2312/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Буран В.М. об 11 годині 56 хвилині 25 червня 2020 року, повний текст рішення складено 03 липня 2020 року,

встановив:

1. Описова частина

1.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 111 282,56 грн., яка складається з: 69 111,11 грн. - прострочений основний борг за кредитом; 29 068,45 грн. - відсотки за користування кредитом; 796,37 грн. - комісія; 6253,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 4 314,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1118,99 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 619,11 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що17.09.2018 року між ним та відповідачем було укладено заяву № 515371016 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов якого відповідач отримав картку з кредитним лімітом в розмірі 70 000,00 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 38% річних в порядку та строки, визначенні Договором. Позичальник зобов`язався належним чином використовувати та повернути кредит.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що, підписавши вказану Заяву №515371016, він приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua.

Відповідач порушив умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, а також послуг Банку згідно з тарифами, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14.02.2020 року складає загальну суму в розмірі 111 282,56 грн. (а. с. 2 - 5).

1.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

ОСОБА_1 відзив на позов суду першої інстанції не надав. У судовому засіданні суду першої інстанції відповідач визнав позов.

1.3 Позиція позивачки щодо доводів відзиву відповідача на позов, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відзив на позов суду першої інстанції не надав, відповідь позивачки на відзив відсутня. Позивачка. її представник у судове засідання суду першої інстанції не з`явилися.

1.4 Зміст рішення суду першої інстанції, обґрунтування висновків суду

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року вищезазначений позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в розмірі 106 967,76 грн..

В задоволенні решти позовних вимог (про стягнення суми пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн.) відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судом встановлено факт порушення боржником зобов`язання з повернення кредиту. Між тим, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв`язку з вказаним, у задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі - 4 314,81 грн. слід відмовити.

Встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що Банк нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер. У зв`язку з вказаним суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити (а. с. 54 58).

1.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Банк в апеляційній скарзі Банк в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 4 314,81 грн.. Просить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 4 314,81 грн..

1.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаженій частині при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на безпідставну відмову судом першої інстанції у стягненні заборгованості за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн.. Зазначає про наявність відомостей щодо пені у додатку до вищенаведеної Заяви №515371016 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Отже, помилковим є висновки суду першої інстанції про відсутність таких відомостей в матеріалах справи. Посилається на низку норм матеріального права в обґрунтування вимог апеляційної скарги (а. с. 62 68).

1.7 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

ОСОБА_1 згідно наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та копію апеляційної скарги, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку (а. с. 79). Правом надання відзиву не скористався. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

У зв`язку з відсутністю відзиву на апеляційну скаргу, відповідь Банку на відзив до апеляційного суду не надходив.

2. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.09.2020 року відкрито апеляційне провадження (а. с. 76 76 зворотна сторона).Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було направлено відповідачу ОСОБА_1 , який отримав вказану кореспонденцію 10.09.2020 року (а. с. 79).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.10.2020 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників (а. с. 83).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (111 282,56 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню за таких підстав.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

17.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», та відповідачем було укладено заяву № 515371016 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов якого відповідач отримав на поточний картковий кошти у сумі - 70 000,00 грн., строком - на 60 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі - 38 % річних.

Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість використовувати грошові кошти у розмірі - 70 000,00 грн..

Відповідач - ОСОБА_1 у встановлений кредитним договором термін свої зобов`язання не виконував, кредит не погасив, що призвело до виникнення перед Банком заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.02.2020 року у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі - 111 282,56 грн., яка складається з: 69 111,11 грн. - прострочений основний борг за кредитом; 29 068,45 грн. - відсотки за користування кредитом; 796,37 грн. - комісія; 6253,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 4 314,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1118,99 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 619,11 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині відмови у задоволенні вимог Банку про стягнення пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 4 314,81 грн.. Тому, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в іншій частині в апеляційному порядку не перевіряється.

Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно із статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 627ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти)і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання грошового зобов`язання.

За змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Згідно п. 1.17. Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі «ДКБО»), затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від «21» листопада 2017 року № 994 (в редакції, яка діяла на день підписання Заяви про приєднання), за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.

Згідно п.п. 1.21. 1.22. ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Тривалість Грейс періоду 30 днів. Після закінчення вказаного періоду при непогашенні Клієнтом заборгованості проценти за користування Кредитом нараховуються за процентною ставкою визначеною Договором. У випадку отримання коштів за Платіжною карткою готівкою процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду не застосовується.

Погашення заборгованості за Картковим рахунком, в тому числі за Кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта відповідно до цього Договору, у тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження» та коштів, що визначені Клієнтом для здійснення розрахунків за товари та послуги в мережі Інтернет з використанням реквізитів Віртуальної картки. У разі недостатності (відсутності) коштів на Картковому рахунку Клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. (п. 1.23 ДКБО).

Відповідно до п. 1.28 ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

Пунктом 1.29 ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів.

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п. 1.24. ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Таким чином, при укладенні договору з АТ «Ощадбанк» відповідачу були запропоновані конкретні Умови та правила банківських послуг, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, що відображено у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 21.11.2017 року № 994, також в Паспорті споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту від 17.09.2018 року, які є невід`ємною частиною заяви про приєднання, що відповідає нормам діючого законодавства, а саме ст.ст. 633, 634, 639 ЦК України. Із зазначеними документами ОСОБА_1 ознайомився та підписав їх, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, позивач надав відповідачу інформацію про конкретні запропоновані останньому умови та правила банківських послуг, що відповідачем не заперечується.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6.3. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: - бажаний розмір Кредиту70 000 грн.; - максимальний розмір кредиту - 250 000 грн.; - строк кредитування - 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк.

Згідно з п. п. 6.6.1 - 6.6.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: - 38,00 відсотків річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; - 0 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.

Відтак, враховуючи, що відповідач не сплатив у визначені договором строки заборгованість за договором, він вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з боржника заборгованості з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн..

Оскільки відповідач, отримавши позовну заяву, а у послідуючому - апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк», не заперечував проти вимог АТ «Ощадбанк» та обставин укладення договору про приєднання, зокрема, і про ознайомлення з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ощадбанк», позов Банку визнав повністю, наданий Банком розрахунок заборгованості не спростовував, розпорядившись таким чином своїми правами на свій власний розсуд, колегія суддів вважає, що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в частині стягнення заборгованості з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн. підлягають задоволенню.

Отже, оскаржуване рішення в оскарженій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення вказаних позовних вимог.

3.4 Мотиви частково прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Доводи апелянта про помилковість висновку суду щодо відмови у задоволенні вимог Банку про стягнення заборгованості з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн. є обґрунтованими, а томуколегія суддів приймає їх до уваги.

3.5 Чи були і ким порушенні, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів колегія суддів приходить до висновку про те, що право Банку на отримання від позичальника пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн.порушено боржником, а тому це право підлягає захисту.

3.6 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Банку є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн.не відповідають обставинам справи, в цій частині судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у вказаній частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог Банку.

3.7 Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки крім заборгованості, стягнутої рішенням суду першої інстанції, підлягає стягненню заборгованість з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі - 4 314,81 грн., необхідно остаточно змінити розподіл судових витрат.

На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку документально підтверджений та сплачений останнім судовий збір за подання позову в сумі 2 102,00 грн. (а. с. 1) та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн. (а. с. 61), пропорційно розміру задоволеним позовним вимогами (100%), тобто у розмірі 5 255,00 грн. = (2 102,00 грн. + 3 153,00 грн.) х 100%.

4. Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення суми заборгованості з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та стягнення судових витрат - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () заборгованість з нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 4 314 (чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 81 коп..

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () судовий збір у сумі - 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе