Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2825/21
Провадження № 2/332/1495/21
Рішення

Іменем України

11 листопада 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Байди Мар`яни Олегівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольга Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Байди Мар`яни Олегівни, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольга Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що в травні 2021 року позивачем було отримано інформацію про арешт його рахунків за виконавчим провадженням № 65173473, відкритим Заводським ВДВС у м. Запоріжжі, за яким з нього було звернено стягнення на загальну суму боргу в розмірі 5 369,03 грн. Ознайомившись із вказаною інформацією 19.05.2021 було виявлено, що на виконанні у головного державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Гайдаш О.С. перебуває виконавчий напис № 29433 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 5 369,03 грн. Позивач не погоджується із законністю вчинення вказаного виконавчого напису та вважає, що він є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог та не дотримавшись строків позовної давності. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 03.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 08.09.2021.

Ухвалою суду від 13.08.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 65173743, що здійснюється головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш О.С., до набрання рішенням по вказаній справі законної сили.

Від представника позивача - адвоката Байди М.О., надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім цього, вважає клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді неприйнятним, у зв`язку з тим, що відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ «Фінпром маркет» надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. Просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 29433 від 07.12.2020 таким, що не підлягає виконанню та не заперечують про стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн та подання позовної заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн, посилаючись на ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтованих судових витрат в розмірі 3 000,00 грн - відповідачем не визнаються.

Треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, пояснень суду не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 29433 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 001-07577-131114 від 13.11.2014, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за вказаним кредитним договором.

Як зазначено у виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк», на підставі Договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 001-07577-131114 від 13.11.2014, є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», на підставі Договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 про відступлення права вимоги, є ТОВ «Фінансова компанія управління активами». В свою чергу правонаступником ТОВ «Фінансова компанія управління активами», на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 про відступлення права вимоги, є ТОВ «Фінпром маркет». Строк, за який проводиться стягнення за виконавчим написом: з 26.04.2018 по 07.12.2020 включно. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 5 369,03 грн.

Зі змісту оспорюваного виконавчого напису випливає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 001-07577-131114, укладеним 13.11.2014, за період 26.04.2018 по 07.12.2020. Однак, вказаний договір був укладений 13.11.2014 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором, а також у суду відсутні документи, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості, а отже - відсутні докази наявності безспірності заборгованості.

Крім того, ухвалою суду від 03.08.2021 було задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. заяви ТОВ «Фінпром маркет» про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за Кредитним договором № 001-07577-131114 від 13.11.2014, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та доданих до неї документів, однак затребувані документи приватним нотаріусом до суду не надано.

З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.

Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, а про наявність заборгованості він отримав інформацію через додаток «Дія», де зазначалось про те, що його рахунки були арештовані Заводським ВДВС у м. Запоріжжі. Крім того, ТОВ «Фінпром маркет», звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, не надало підтвердження про отримання ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.

Зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі й з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

Оскільки матеріали справи не містять копії кредитного договору № 001-07577-131114 від 13.11.2014, а відтак суд не має інформації щодо можливого узгодженого іншого строку позовної давності, до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019, справа № 916/3006/17).

Згідно п. 3.4 Глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося раніше, договір № 001-07577-131114 було укладено 13.11.2014, за вчиненням виконавчого напису відповідач звернувся до нотаріуса лише у грудні 2020 року, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем було пропущено строки давності для звернення із заявою про вчинення виконавчого напису.

04.09.2021 від ТОВ «Фінпром маркет» надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, в якій він просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 29433 від 07.12.2020 таким, що не підлягає виконанню та не заперечував про стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн та подання позовної заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн, посилаючись на ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтованих судових витрат в розмірі 3 000,00 грн - відповідачем не визнаються.

Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 001-07577-131114, укладеного 13.11.2014 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у виконавчому написі № 29433 від 07.12.2020.

Таким чином, станом на 07.12.2020 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 001-07577-131114 від 13.11.2014. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 29433 від 07.12.2020 таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29433, вчинений 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 5 369,03 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач ТОВ «Фінпром маркет» пред`явлений позов визнав і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн (від 908,00 грн) за звернення позивача до суду із позовною заявою підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, 50 відсотків судового збору в сумі 227,00 грн від 454,00 грн, сплаченого позивачем за подання заяви про забезпечення позову згідно з квитанцією № 0.0..1 від 10.08.2021 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 227,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

До матеріалів справи долучено: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.05.2021, ордер серії АР № 1048245 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Байдою М.О., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001483, копію акта здачі-прийняття наданих послуг від 20.05.2021, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 4 за фактично виконані послуги у розмірі 3 000,00 грн.

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 3 000,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), в особі представника - адвоката Байди Мар`яни Олегівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9-а, оф. 204, ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5), головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольга Сергіївна (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-а), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29433, вчинений 07.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» в загальному розмірі 5 369,03 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь держави судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 454,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 227,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 50 відсотків від сплаченого ним судового збору, що становить 227,00 грн на рахунок: UA0008510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл/м. Зап. Заводс./22030101, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 10.08.2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17.11.2021.

Суддя О.С. Яцун