Провадження № 2-з/752/775/21
У Х В А Л А

16.09.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Потапенко Д.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

до Голосіївського районного суду м. Києва до подачі позовної заяви надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №3н у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, загальна площа 5 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 ; нежитлове приміщення №2н у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, загальна площа 5,9 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 ; шляхом накладання арешту та тимчасового вилучення автомобіля Infinity FX35, 2007 року випуску, дата державної реєстрації 03.07.2013, об`єм двигуна - 4494, який належить на праві власності ОСОБА_2 ; державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 .

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 01 жовтня 2019 року між ним та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі продажу квартири, відповідно до п.1 якого Продавець у строк до 30 червня 2020 року зобов`язалася передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 32,6 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1002 га, кадастровий номер якої - :03:006:0019, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 385020 гривень (15996 доларів США).

Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу в розмірі 385020 гривень протягом одного місяця.

Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 30 червня 2020 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана вище квартира, не побудований та не введений в експлуатацію досі.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця, тобто як до 30 липня 2020 року, так і станом на день подання цієї заяви.

Сума боргу за Попереднім договором складає 385020 гривень; три проценти річних від простроченої суми станом на день подання цієї заяви складає 385020*0,03*(13/12)=12513,15 гривень. Встановлений індекс інфляції за серпень-грудень 2020 року - 3,5% (13475,70 гривень), за січень - серпень 2021 року - 6,5% (25026,30 гривень). Тож ціна позову, про забезпечення якого йдеться, складає 385020+12513,15+13475,70+25026,30=436035,15 гривень.

Заявник зазначає, що оскільки він має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою недопущення в подальшому утруднення чи неможливості виконання рішення суду на випадок задоволення позову, а також порушення права заявника на ефективний захист прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд накласти арешту на нежитлове приміщення №3н у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, загальна площа 5 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 ; нежитлове приміщення №2н у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, загальна площа 5,9 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_2 ; шляхом накладання арешту та тимчасового вилучення автомобіля Infinity FX35, 2007 року випуску, дата державної реєстрації 03.07.2013, об`єм двигуна - 4494, який належить на праві власності ОСОБА_2 ; державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 .

Забезпечення позову шляхом накладення на належний відповідачу транспортний засіб - автомобіль марки Infinity FX35, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , суд вважає обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Однак, у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом тимчасового вилучення автомобіля та накладення арешту на зазначене вище нерухоме майно суд вважає за необхідне відмовити, оскільки даний вид забезпечення позову не є співмірним з предметом позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Infinity FX35, 2007 року випуску, дата державної реєстрації 03.07.2013, об`єм двигуна - 4494, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 ; який належить на праві власності ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), а боржником є: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: