РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої у Курилівській сільській раді Куп`янського району Харківської області, площею 4,5959 га у межах згідно з планом, на яку 21.11.2006 було видано державний акт на право власності серії ХР №2079520. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки з вересня 2010 року по 02.04.2020 заявник мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову, оскільки у встановлений законом строк він з заявою про прийняття спадщини не звернувся та не має підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2010 року по на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві.

В судовому засідання представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона є дружиною заявника. Батьки заявника проживали у місті Лисичанську, проте у 2005 році батько заявника помер. З 2012 року її чоловік ОСОБА_5 почав постійно проживати разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , адже мати потребувала догляду та допомоги. Чоловік доглядав за матір`ю і проживав з нею до часу її смерті. Вона, ОСОБА_4 , протягом часу проживання чоловіка у м. Лисичанську, продовжувала проживати у місті Сєвєродонецьку.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він є знайомим заявника. З 2012 року ОСОБА_5 постійно проживав разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , адже мати потребувала догляду та допомоги і була дуже похилого віку. Він, ОСОБА_6 , періодично бував у гостях у заявника та його матері і бачив, що вони проживають разом. Заявник доглядав за матір`ю і проживав з нею до часу її смерті.

Вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.10.1963 Саламатовською сільською радою Варгашинського району Курганської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_8 .

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 27.11.1982 Ольшанською сільською радою Двуречанського району Харківської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб 27.11.1982, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 13. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_10 .

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельні ділянку серії ХР №079520 від 21.11.2006 власником земельної ділянки площею 4,5959 га у межах згідно з планом, розташованої на території Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, є ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.04.2020.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 30.11.2000 Куп`янським МРВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13.11.2001 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії довідки, виданої керівником вуличного комітету №278 Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області, ОСОБА_5 , 1963 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно фактично мешкав та вів спільне господарство з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день її смерті - 02.04.2020.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 300/02-31, винесеної 20.10.2020 приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 не прийняв спадщину та пропустив визначений ст. 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини за законом після смерті його матері. Також, зі слів спадкоємця він проживав за однією адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю до дня її смерті. Факт сумісного проживання померлої зі спадкоємцем, на думку нотаріуса, неможливо перевірити.

З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

На думку суду, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин того що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо ці обставини підтверджуються іншими належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами.

Суд зазначає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2012 року та до часу її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно підтверджується показаннями свідків, зміст яких наведений судом вище. Крім того, додатково цей факт підтверджують письмові докази, зокрема довідка, яка була видана керівником вуличного комітету № 278 Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області про те, що заявник фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , та вів спільне господарство з матір`ю ОСОБА_3 по день її смерті.

Отже, ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини з 01 січня 2012 року, адже більш точний час початку проживання заявника із матір`ю у 2012 році встановити під час судового розгляду не вдалося.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає частковому задоволенню (окрім встановлення факту проживання з вересня 2010 року до 1 січня 2012 року, який не підтвердився жодними доказами).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 січня 2012 року і до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відмовити у задоволенні іншої частини заявлених вимог.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін