Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкасив порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, щовін є власником житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29.05.2017 року.

В указаному домоволодінні у період шлюбу з позивачем зареєстровано відповідача.

Оскільки подружнє життя між ними не склалося, 19.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідачка на якийсь час залишилися проживати уналежному позивачу будинку, маючи місце реєстрації в ньому. В подальшому, відповідач періодично приходила до належного йому будинку.

Вказує, що починаючи з 25 лютого 2020 року відповідач жодного разу не приходила до належного йому будинку по АДРЕСА_1 . Тобто, вказаний будинок не є її місцем проживання, в будинку відсутні її особисті речі. Де на даний час фактично проживає відповідач позивачу не відомо.

Позивач зазначає, що за весь час несе додаткові витрати по утриманню будинку, сплачує кошти за користування комунальними послугами за всіх осіб, які зареєстровані у будинку, не дивлячись на те, що відповідач у ньому не проживає. Також, позивач у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача в указаному домоволодінні позбавлений можливості оформити субсидію. Крім того, не може у повному обсязі реалізувати своє право на власність, а саме відчужити вказаний будинок, оскільки в ньому відсутні зручності, та купити інший будинок в якому були б зручності, які йому, як інваліду 2 групи вкрай необхідні.

Позивач вважає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження його майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, належним способом захисту своїх порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 27.09.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалося на адресу місця реєстрації. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала.

Дослідивши надані позивачем у підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93511799 від 02.08.2017 року та копією рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29.05.2017 року.

Згідно акту обстеження факту не проживання від 13.07.2021 року, складеного депутатом сільської ради Синельник І.А., в присутності сусідів-свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затвердженого сільським головою Білозірської сільської ради Міцук В.П., виявлено, що ОСОБА_2 , 1972 року народження, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 в господарстві ОСОБА_1 , 1958 року народження, не проживає з 25.02.2020 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але з 25.02.2020 року фактично не проживає, а тому втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку, тому позов підлягає до задоволення.

Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України, керуючись ст. ст. 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі права власності.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складення - апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов