Справа № 500/4426/16-ц
Провадження № 2/946/245/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - Приходько В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив:

- поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1 42, загальною площею 202,8 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 42, загальною площею 202,8 кв.м. в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 202,8 кв.м. в порядку поділу майна, що є об`єктом права спальної власності подружжя;

- виділити ОСОБА_4 в натурі 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 / АДРЕСА_4 42, загальною площею 202,8 кв.м, а саме: літ. «а» - приміщення № І бар, приміщення № ІІ сцена, приміщення № ІІІ підсобка, приміщення № ІV кабінет, приміщення № V підсобка, загальною площею 103,3 кв.м.;

- видалити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 / АДРЕСА_5 , загальною площею 202,8 кв.м., а саме: літ «А» - адміністративна будівля, нежитлове приміщення № 1 коридор, № 2 холодильник, № 3 кухня, № 4 коридор, № 5- санвузол, № 6 санвузол, № 8 коридор, № 9 приміщення, № 10 приміщення, № 11 комора, № 12 коридор, № 13 санвузол, загальною площею 99,5 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2020 року залучено в якості позивача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.1968 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений шлюб.

За час сумісного проживання на спільні кошти подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було придбане нерухоме майно нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 42 загальною площею 202,8 кв.м. Зазначена нежитлова будівля є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Право власності на вказані нежитлові будівлі було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 930 від 19.07.2007 року. Шлюбний договір, або будь які інші договори щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини та чоловіка, а також щодо майна яке є об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя не укладався.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, а також справу просили розглянути за їх відсутності.

Представник третьої особи публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про згодя справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі посилаючись на те, що предметом позовних вимог по справі є нерухоме майно, що знаходиться під іпотечним обтяженням ТОВ «ФК Форінт». Нерухоме майно нежитлова будівля, що складається із: літери А будівля (приміщення 1-6, 8-13, I V) цегельна, загальною площею 202,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 42, є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору (майнова порука) без номера від 14.09.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4405, відповідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку попередньому кредитору АТ «Райффайзен Банк Аваль» вказане нерухоме майно в якості забезпечення зобов`язань по кредитному договору. В свою чергу ОСОБА_4 надав відповідну згоду (нотаріально завірену) своїй дружині на укладення договору іпотеки. Отже, ОСОБА_4 на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки був повідомлений та погоджувався із передачею в іпотеку банку цілісного нерухомого майна (без виділення своєї частки в спільному майні) загальною площею 202,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - 42. У зв`язку із чим, ТОВ «ФК Форінт», як кредитор та іпотекодержатель не погоджується із поділом переданого в іпотеку приміщення між сторонами та вважає такий поділ відчуженням, оскільки при укладенні договору іпотеки спірне приміщення було передано в іпотеку, як об`єкт спільної сумісної власності. ОСОБА_6 передала в іпотеку окремий виділений цілісний об`єкт нерухомості, загальною площею 202,8 кв.м., наслідками виділення будь якої його частки буде зменшення його вартості, що є прямим порушенням прав іпотекодержателя та визначених норм Закону України «Про іпотеку». Більш того, як зазначено в запереченнях представника ТОВ «ФК Форінт» відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2015 року про виправлення помилки по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про спонукання до виконання зобов`язань за кредитним договором, стягнення збитків, за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року в розмірі 87807,67 доларів США. та 10000 грн. На підставі прийнятого рішення попередній кредитор АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до державної виконавчої служби Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області про відкриття відповідних виконавчих проваджень. Так, 30.03.2016 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 50669387 стосовно ОСОБА_3 щодо стягнення суми боргу в розмірі 87807,64 доларів США та 10000 грн. З урахування того, що предмет іпотеки забезпечує зобов`язання за фактично проблемним кредитом, існує велика ймовірність того, що при задоволенні позовних вимог, частина предмета іпотеки буде відчужена без згоди іпотекодержателя, у зв`язку із чим, будуть грубо порушені права останнього на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. 05.07.2016 року головним державним виконавцем Ізмаїльського міськорайонного відділу державної виконавчої служби головного територіально управління юстиції в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника (все рухоме та нерухоме майно) та оголошення заборони його відчуження. Відтак, при задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 буде фактично відчужено майно на яке державним виконавцем накладено арешт для виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», третя особа служба у справах дітей Ізмаїльської міської радипро розподіл майна подружжя та виділення його в натурі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2016 року накладено арешт та заборона вчиняти будь які дії відносно реєстрації або перереєстрації права власності на нежитлову будівлю (реєстраційний номер майна № 17062493), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 202,8 кв.м.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 року залучено в якості третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2020 року залучено в якості позивача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі.

В свою чергу, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2020 року залучено в якості третьої особи службу у справах дітей Ізмаїльської міської ради по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі,

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходились в шлюбі з 10.01.1968 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 10.01.1968 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі свідоцтва про право власності від 26.07.2007 року за № 695 виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 належить не житлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 15410249 від 30.07.2007 року виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 63317808 від 12.07.2016 року.

За змістом ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частина 1 ст.61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Так, відповідно дост.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

12.09.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банка Аваль» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 010/15-56/07-485, згідно якого, ОСОБА_7 отримала кредит, який повинна була повернути в строк до 12 вересня 2017 року включно.

Також, 14.09.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір (майнова порука), посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 4405, згідно якого ОСОБА_3 виступає майновим поручителем позичальника ОСОБА_7 по кредитному договору № 010/15-56/07-485, укладеного 12.09.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банка Аваль» та ОСОБА_7 .

Предметом іпотеки згідно вищезазначеного іпотечного договору виступає нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з : літер А будівля (приміщення 1 6, 8-13, І V), цегельна, загальною площею 202,8 кв.м.

14.09.2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. внесено заборону відчуження зазначеного в іпотечному договорі нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, що знаходиться АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 до припинення іпотеки.

14.09.2007 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про надання згоди дружині ОСОБА_3 виступати майновим поручителем ОСОБА_7 та передавати в іпотеку в забезпечення її зобов`язань, які виникли перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» набуту ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2015 року про виправлення помилки по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором , за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про спонукання до виконання зобов`язань за кредитним договором, стягнення збитків, за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2007 року в розмірі 87807,67 доларів США. та 10000 грн.

30.03.2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 87807,64 доларів США та 10000,00 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі виконавчого листа № 1510/734/12, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 10.03.2016 року.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі, було призначено судову будівельну експертизу.

Згідно висновку судового експерта ПП «Одеській науково дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» від 31.05.2018 року за № 177/2017 запропоновано один можливий варіант поділу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з незначним відступом від ідеальних часток співвласників.

09.08.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено договір № 140/11/210, згідно умов якого кредитор передав у власність набувача право вимоги, вказане в реєстрі кредитних операцій, в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі, а Набувач прийняв від Кредитора права Вимоги в обсязі та на умовах на дату відступлення права вимоги. Крім цього, 09.08.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами № 140/11/214, посвідчений 09.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 2029.

Як встановлено судом між сторонами, а саме за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникли спірні правовідносини щодо визнання права власності на нерухоме майно придбане ними під час перебування у шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, яке є предметом спору відноситься до іпотечного майна за іпотечним договором від 14.09.2007 року укладеним між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 (майнова порука), посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 4405. Предметом іпотеки згідно вищезазначеного іпотечного договору виступає нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з: літер А будівля (приміщення 1 6, 8-13, І V), цегельна, загальною площею 202,8 кв.м.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомого майна, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Основне зобовязання не виконано, строк дії іпотечного договору не закінчився.

Згідно ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко держателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки, передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку, відчужувати предмет іпотеки, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

За змістом ч. 2 ст. 585 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» відчуження майна, що є предметом застави (іпотеки), можливо лише за згодою заставодержателя (іпотекодержателя). Договір про відчуження заставленого майна, укладений з порушенням цих правових норм може бути визнаний господарським недійсним, згідно ст. 215 ЦК України.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» згоди щодо переходу права власності на вищезазначене нерухоме майно, що є предметом іпотеки не надавав.

Аналіз норм статей 16, 386, 391 ЦК України свідчить про те, що власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Таким чином, визнання права власності за позивачем на 1/2 частину предмета іпотеки порушує права та законні інтереси товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»(позбавлення відповідача права власності на майно унеможливить виконання судового рішення про стягнення з нього на користь фінансової компанії суми боргу за кредитним договором) і тому необхідно відмовити в задоволенні позову.

В свою чергу, після смерті ОСОБА_4 спадкоємці мають право на оформлення спадкового майна.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

В свою чергу, позивачем ОСОБА_1 не надано суду відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 08.12.1998 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ), треті особи публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 9, код ЄДРПОУ - 14305909), товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лесі Українки, 34, код ЄДРПОУ 40658146), служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради (розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, б.62) про розподіл майна подружжя та виділення його в натурі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.01.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус