УХВАЛА

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 461/7777/18

провадження № 61-146ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 червня

2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року в справі за позовом релігійної організації «Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Камянка-Бузька Львівської області» до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа - релігійна організація «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області», про визнання частково незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року релігійна організація «Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви парафії Різдва Пресвятої Богородиці у

м. Кам`янка-Бузька Львівської області» звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним і скасувати пункт 4 розпорядження Представника Президента України у Львівській області від 06 січня

1994 року № 5 у частині скасування пункту 1.5.1. розпорядження Представника Президента України у Львівській області «Про повернення культових споруд релігійним громадам» від 20 квітня 1993 року № 297.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 05 червня 2019 року позов релігійної організації «Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області» задоволено.

Визнано незаконним і скасовано пункт 4 розпорядження Представника Президента України у Львівській області від 06 січня 1994 року № 5 у частині скасування пункту 1.5.1. розпорядження Представника Президента України у Львівській області «Про повернення культових споруд релігійним громадам» від 20 квітня 1993 року № 297.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційні скарги Львівської обласної державної адміністрації, релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області» залишено без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 червня 2019 року залишено без змін.

30 грудня 2020 року релігійна організація «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області» звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 червня

2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (щодо застосування строку позовної давності), викладеного у постанові Верховного Суду України від 16 листопада

року у справі № 487/10132/14, постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 910/31767/15, від 05 серпня 2020 року у справі

№ 921/384/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування вимог статті 58 Конституції України статтей 1, 10, 14 Закону України «Про Представника Президента України» щодо повторного вирішення питання про передачу у власність і передачу в почергове користування (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області справу

№ 461/7777/18 за позовом релігійної організації «Релігійна громада Української Греко-Католицької Церкви парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Камянка-Бузька Львівської області» до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа - релігійна організація «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Різдва Пресвятої Богородиці у м. Кам`янка-Бузька Львівської області», про визнання частково незаконним та скасування розпорядження.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун