Справа № 167/127/21
Номер провадження 6/167/37/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю секретаря судового засідання Т.М. Форсюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Рожищенського районного суду від 05.07.2021 року із врахуванням змін, внесених постановою Волинського апеляційного суду від 20.09.2021 року у справі за позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Волинської обласної державної адміністрації, Рожищенської районної державної адміністрації, Луцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

11.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про розстрочку виконання рішення Рожищенського районного суду від 05.07.2021 року із врахуванням змін, внесених постановою Волинського апеляційного суду від 20.09.2021 року у справі за позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Волинської обласної державної адміністрації, Рожищенської районної державної адміністрації, Луцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи свою заяву тим, що з неї на користь Луцької районної державної адміністрації у порядку зворотної вимоги (регресу) стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 88 671 грн 87 коп, і на користь Волинської обласної прокуратури 4 540 грн 11 коп судового зробу, а всього 93 211 грн 98 копійок.

Станом на день звернення до суду заявниця сплатила на користь Волинської обласної прокуратури 4 540 грн 11 коп судового збору.

Сплата решти суми в розмірі 88 671, 87 грн є для заявниці непомірно великою у зв`язку з її скрутним матеріальним становище, оскільки з 22.04.2020 року по 16.04.2021 року вона перебувала на обліку у Волинському обласному центрі зайнятості і офіційно мала статус безробітної. Середньомісячний розмір щомісячних виплат допомоги по безробіттю становив 9 154, 91 гривень. З 05.05.2021 року працює на посаді начальника відділу ринкового та метрологічного нагляду Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області з посадовим окладом 7 050 гривень. На вихованні у неї перебуває малолітня донька.

Можливості сплатити таку велику суму коштів одним платежем у заявниці не буде, оскільки даний розмір перевищує суму піврічого доходу за 2021 рік, який становить 69 637, 92 гривень і вона не володіє об`єктами нерухомості, які можна реалізувати для погашення такої суми матеріальної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, просить надати розстрочку виконання судового рішення строком на один рік, шляхом сплати щомісячними рівними частинами в сумі 7 389, 33 грн, починаючи з грудня 2021 року. Розгляд справи просила проводити у її відутності.

17.11.2021 року і 18.11.2021 року Волинська обласна прокуратура подала ідентичні заперечення на заяву про розстрочку виконання судового рішення, мотивуючи заперечення тим, що відомості з Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 року спростовують твердження заявниці про її скрутне матеріальне становище та не створюють передумов для розстрочки виконання судового рішення. Крім того, ОСОБА_2 не надано суду доказів про тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, наявність будь-яких надзвичайних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішння або роблять його неможливим. Просять відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

18.11.2021 року Луцька районна державна адміністрація подала письмове клопотання, в яком не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_2 і просили розгляд заяви здійснювати у відсутності представника Луцької РДА.

Представники Волинської обласної державної адміністрації, Рожищенської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних листів судових повісток ( ас 248-254). Заперечень на заяву не подали.

Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, на підставі частини1 статті 223 ЦПК України, з урахуванням вимог частини 2 статті 435 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Рожищенського районного суду від 05.07.2021 року із врахуванням змін, внесених постановою Волинського апеляційного суду від 20.09.2021 року, у справі за позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Волинської обласної державної адміністрації, Рожищенської районної державної адміністрації, Луцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, з ОСОБА_2 на користь Луцької районної державної адміністрації у порядку зворотної вимоги (регресу) стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 88 671 грн 87 коп, і на користь Волинської обласної прокуратури 4 540 грн 11 коп судового зробу, а всього 93 211 грн 98 копійок.

Станом на день звернення заявниця сплатила на користь Волинської обласної прокуратури 4 540 грн 11 коп судового збору.

Дані обставини підтверджені рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05.07.2021 року ( ас 220-224, т 2), постановою Волинського аперяційного суду від 20.09.2021 року ( ас 225-229, т 2), випискою з банківського рахунку ( ас 230, т 2).

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення, ОСОБА_2 покликається на скрутний матеріальний стан та наявність на її утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Як вбачається з роз`яснень, які викладені у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання» суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Посилання заявниці на те, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, а її матеріальний стан не дозволяє сплатити борг одразу в повному обсязі, не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Щодо ступеня вини відповідача (заявниці) у виникненні спору, то дану обставину урахував Волинській апеляційний суд у постанові від 20.09.2021 року, зазначивши, що ОСОБА_2 , як службова особа, несе повну матеріальну відповідальність у спірних правовідносинах, згідно частини 1 статті 134 КЗпП України, змінивши рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 05.07.2021 року в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що вказані в заяві про розстрочку виконання рішення суду обставини, у розумінні статті 435 ЦПК України, не можуть бути віднесені до виняткових і таких, що істотно ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду та дають підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Крім того, суд також враховує, що ОСОБА_2 просить розстрочити виконання рішення суду строком на один рік, шляхом сплати щомісячними рівними частинами в сумі 7 389, 33 грн, починаючи з грудня 2021 року, тобто поза межами строку, встановленого вимогами частини п`ятої статті 435 ЦПК України. Вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити.

Враховуючи вищезазначені обставини у сукупності, беручи до уваги норми законодавства, які урегульовують вказані правовідносини, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Рожищенського районного суду від 05.07.2021 року із врахуванням змін, внесених постановою Волинського апеляційного суду від 20.09.2021 року у справі за позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Волинської обласної державної адміністрації, Рожищенської районної державної адміністрації, Луцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якщо ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця ( Відповідач) : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Позивач: Волинська обласна прокуратура, місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка,15, .

Позивач 1: Волинська обласна державна адміністрація, місцезнаходження: 43000, м. Луцьк, Київський майдан, 9, .

Позивач 2: Рожищенська районна державна адміністрація, місцезнаходження: 45100, м. Рожище, вул. Грушевського,12, .

Позивач 3: Луцька районна державна адміністрація, місцезнаходження: 43001, м. Луцьк, вул. Ковельська,53, .

Дата складення повного тексту ухвали 19.11.2021 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька