Провадження № 2/641/2168/2021 Справа № 641/4797/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сілко Н.Г.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

секретаря судового засідання Андросової П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку за прострочку сплати аліментів за період несплати з 05.11.2019 року по 31.05.2021 року відповідно до виконавчого листа № 641/9147/19 від 28.07.2020 року, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 до 2016 року. Має з відповідачем двох неповнолітніх дітей , які знаходяться на її забезпеченні. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2020 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, на підставі якого, позивачем отримано виконавчий лист 28.07.2020 року, згідно якого Східним міжрегіональним Управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) Міжрайонним відділом ДВС по Основ`янському на Слобідському районах відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 641/9147/19. Заборгованість за виконавчим листом станом на 31.05.2021 року становить 62884,87 грн., яка розрахована без врахування неустойки (пені). Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, просила стягнути з відповідача суму пені в розмірі 62 884,87 грн., яка дорівнює 100% заборгованості боржника по несплтаі аліментів, за період з 05.11.2019 року по 31.05.2021 року. Таким чином, позивач вважала за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_3 заперечував проти позовних вимог, при цьому вказав, що належним чином виконує батьківські права та обов`язки, утримує своїх дітей належним чином. На теперішній час в суді знаходиться цивільна справа за його позовом до позивача ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, у зв`язку з чим з підстав помсти, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Вказав, що позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 05.11.2019 року, рішення по справі винесено 15.07.2020 року, а до виконавчої служби із виконавчим листом про стягнення аліментів з нього, позивач звернулась після 2-х місяців з моменту постановлення рішення судом про це, в свою чергу йому, як боржнику, про існування виконавчого провадження стосовно нього стало відомо у квітні 2021 року. Вказав, що почав сплачувати аліменти з 16.04.2021 року добровільно, оскільки ВДВС майже рік не може відправити відповідні листи та запити до його місця роботи. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, відповідач з`ясував, що державним виконавцем направлено запити до його місця роботи, звідки отримано відомості, що він там не працює, тому АТ «Турбоатом» не перераховував аліменти на користь ОСОБА_1 , при цьому відповідач самостійно звертався до бухгалтерії підприємства на предмет чи надходили будь-які листи від ДВС з приводу стягнення з нього аліментів, де йому повідомили, що нічого не надходили. Таким чином, відповідач вважав, що заборгованість перед позивачем виникла у зв`язку з бездіяльністю державного виконавця, разом з тим, зазначив, що бездіяльність державного виконавця ним не оскаржувалась.

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 заперечувала проти відзиву, при цьому вказала, що заперечує проти доводів відповідача з приводу забезпечення ним дітей, оскільки, починаючи з квітня 2019 року, діти постійно проживають із нею та знаходяться на її утриманні, будь-якої матеріальної допомоги відповідач не надає. Сплатив аліменти в добровільному порядку в розмірі, що не відповідає прожитковому мінімуму. Вказала, що як відповідач, так і його представник були обізнані про постановлення рішення про стягнення аліментів, оскільки вказаний позов був поданий разом із позовною заявою про визначення місця проживання дітей, а в подальшому позови роз`єднані. Крім того, позивач вказала, що відповідачем рішення суду про стягнення аліментів не було оскаржено, й не було оскаржено постанову державного виконавця про відкриття провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовної заяви з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому вказав, що діти спілкуються з батьком, він купує їм одяг, взуття, путівки. Відповідач вказав, що йому стало відомо про виконавче провадження з приводу стягнення з нього аліментів в квітні 2021 року й з того часу він сплачує аліменти. Вказав, що отримав довідку про заборгованість по аліментах.

Представник третьої особи - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5,6).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.07.2020 року, на підставі якого28.07.2020 року виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист ОСОБА_1 пред`явлений до примусового виконання.

Згідно довідки ВДВС про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, зазначено, що в період з листопада 2019 року по травень 2021 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 62884,87 грн. В зазначений період часу аліменти останнім не сплачувались до квітня 2021 року, при цьому були сплачені суми в неналежному обсязі.

Згідно частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні відповідач посилався, що йому не було відомо про існування виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення стосовно нього аліментів, при цьому доказів на підтвердження вказаного факту не надає, при цьому зазначає, що не оскаржував ані рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, ані постанову державного виконавця про стягнення аліментів, ані розрахунок заборгованості, також не надав доказів на підтвердження сплати аліментів за вказаний період.

Таким чином, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів про відсутність вини у виникненні заборгованості по аліментам або відсутності в нього заборгованості зі сплати аліментів перед позивачем.

Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання неповнолітніх дітей. Діти весь час перебувають на утриманні позивачки та проживають із нею.

У Постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановахвід02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.

Згідно розрахунку за вказаною формулою пеня від суми несплачених аліментів станом на 31 травня 2021 року в розмірі 62 884,87 грн., що відповідає 100 % заборгованості зі сплати аліментів.

З врахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,81,141,259,263267, 280-283 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів за період несплати з 05.11.2019 року по 31.05.2021 року в сумі 62884 (шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 87 коп., відповідно до виконавчого листа № 641/9147/19 від 28.07.2020 року, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Східне міжрегіональне Управління міністерства юстиції (м. Харків) Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкова, адреса: м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх, .

Повний текст рішення виготовлений 12.11.2021 року.

Суддя: О. О. Маньковська