Справа № 569/8080/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначив, що після одруження, в нього народилося двоє дітей, старша донька є інвалідом, потребує додаткового догляду, та більшої матеріальної допомоги на лікування, а тому він періодично їздив на заробітки, щоб оплатити реабілітацію своєї дитини, інколи був змушений підміняти дружину по догляду за дитиною. Коли батько помер він був на заробітках в с.Плесецьке Київської області, сестра ОСОБА_5 умисно не повідомила про смерть батька. В кінці серпня 2018 року він повернувся із заробітків та від чужих людей дізнався про смерть батька, 18.09.2018 року отримав свідоцтво про смерть та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить поновити йому строк для прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті батька ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 30.06.2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, які наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що через похилий вік ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, потребував стороннього піклування, відповідач здійснювала догляд за ним. Позивач у будинку не проживав з 2015 року, після реєстрації шлюбу він змінив прізвище та переїхав проживати до дружини. Участі у догляді за батьком та здійсненні обряду поховання позивач не брав, всі витрати несла лише відповідач. Після смерті батька відповідачка, як спадкоємець за законом 1-ї черги в шестимісячний термін звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Рівненського міського суду від 18.02.2020 року встановлено факт, що ОСОБА_1 з 06.07.2016р. та станом на момент смерті батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за місцем реєстрації свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , постійно не проживав. Підстав для задоволення позову немає, оскільки неспілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносин між ними, а також необізнаності спадкоємця про факт смерті батька не є об"єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов"язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. В задоволенні позову просить відмовити.

Допитаний свідок ОСОБА_6 , дружина позивача, суду показала, що у 2016 році в них народилася дитина з вадами, чоловік змушений був працювати. В 2018 році дізналися, що батько чоловіка помер. Чоловіка не було, вона доглядала за дітьми, тому не мала змоги телефонувати батькові. З відповідачкою спілкувалися по телефону, яка не сказала, що батько помер.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , теща позивача, суду показала, що сім`я позивача проживають у її квартирі, так як у неї є умови для проживання маленьким діткам. Їй відомо, що ОСОБА_5 спеціально не повідомила по смерть батька.

Заслухавши вступне слово сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18 вересня 2018 року судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Згідно довідки за вих. №44/02-14 від 05.09.2019 року, виданої приватним нотаріусом Онищук І.М. ОСОБА_1 спадкоємцю ОСОБА_4 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що після смерті останнього заведена спадкова справа №13-2018 (зареєстрована в Спадковому реєстрі 25.06.2018 року за №62622770) (а.с.5).

Рішенням Рівненського міського суду від 18.02.2020 року у справі №569/5068/19 встановлено факт, що ОСОБА_1 з 06.07.2016р. та станом на момент смерті батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та протягом шести місяців після смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за місцем реєстрації свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , постійно не проживав (а.с.8-10).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був батьком сторін у справі.

Як вбачається з долучених позивачем копій письмових документів, донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має хронічні захворювання, внаслідок чого постійно лікується та проходить медичні обстеження. Наявність у дитини захворювань підтверджується доданими медичними довідками, виписками із медичної карти стаціонарного хворого та виписками із медичної карти пацієнта реабілітаційного центру КЗ «РОСБД».

З оглянутої судом довідки про склад сім"ї від 05.09.2019 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,(донька) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , донька - з 05.09.2019 року (а.с.40).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Як на підставу позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки коли батько помер він був на заробітках в с.Плесецьке Київської області, сестра ОСОБА_5 умисно не повідомила про смерть батька. В кінці серпня 2018 року він повернувся із заробітків та від чужих людей дізнався про смерть батька, 18.09.2018 року отримав свідоцтво про смерть та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача зі строком і порядком прийняття спадщини, необізнаність особи з наявністю спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься в постановах ВС від 11.07.2018 у справі №381/4482/16-ц.

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Позивач не зазначив жодної об`єктивної обставини, яка б заважала йому звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк. Надані позивачем докази не підтверджують його перебування у відрядженні тривалий період, зокрема за кордоном.

Поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги.

Таким чином, указані докази не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений у ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Необізнаність спадкоємця з фактом смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Разом з тим саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Також безпідставним є посилання позивача на недобросовісність поведінки іншого спадкоємця відповідача (дочки спадкодавця) щодо ненадання відомостей про відкриття спадщини, оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не є перешкодою для вчинення спадкоємцем дій щодо прийняття спадщини відповідно до норм цивільного права.

Отже, аналізуючи викладене вище, а також зміст постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року за результатами розгляду справи № 61-14038ск20 та враховуючи обставини, на які посилається позивач, як на підставу для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії, а тому вказана підстава не може бути визнана поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3

Повний текст судового рішення складено 20.01.2021 року.

Суддя І.О.Гордійчук