провадження №2/243/246/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю

Секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська, цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Билбасівської селищної ради

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Билбасівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого мешкання померла її бабця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати її батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час народження батька вона була одружена з ОСОБА_4 , шлюб з яким було розірвано 26.07.1977 року. 10.08.1981 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Бабуся прийняла спадщину після померлого чоловіка та відповідно до постанови нотаріусу від 15.07.1989 року отримала свідоцтво про право на спадщину по закону, яке зареєстроване в реєстрі за №939. 10.03.1990 року ОСОБА_7 вийшла заміж за ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 . Її батька ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . На час відкриття спадщини після померлої бабці ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач була неповнолітньою, тому вважає, що прийняла спадщину відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України. Постановою державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори від 16.09.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 а оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документу, що встановлює право власності на вказаний будинок. У зв`язку з чим просить суд визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 вартістю 78 493 грн. 00 коп.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Винник З.Г. що діє на підставі ордеру серія ДН №130248 від 08.10.2020 року (а.с.21), в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялись належним чином, справу просили розглядати за своєї відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю та за відсутності її представника.

3. Представник відповідача Билбасіської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.34).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою від 02.11.2020 року по справі проведено підготовче засідання, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.31).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

5. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8) батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

6. 26.07.1977 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 (а.с.9)

7. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с.10), укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.10), прізвище ОСОБА_10 присвоєно ОСОБА_6 .

8. 15.07.1989 року ОСОБА_7 , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 а посвідчене державним нотаріусом Другою Слов`янської нотаріальної контори Бочко В.П., зареєстровано в реєстрі за №939.

9. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу № НОМЕР_4 (а.с.12), 10.03.1990 року укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.10), прізвище ОСОБА_7 присвоєно ОСОБА_9 .

10. Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 (а.с.13), ОСОБА_2 померла у с. Нікополь Барвінківського району Харківської області, після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 (а.с.14)

12. Спадкоємцем після ОСОБА_2 є її онука ОСОБА_1 .

13. Постановою державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори від 16.09.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документу, що встановлює право власності на вказаний будинок.

V. Оцінка Суду.

14. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

15. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

16. У відповідності зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

17. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

18. У відповідності до норм ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

19. Спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 є її онука ОСОБА_1 , яка відповідно до ч.4 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину.

Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця ОСОБА_2 оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок

Відповідно до листа державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори Грецької Т.П. від 12.11.2020 року №662/02-17 (а.с.33), вбачається, що після померлих ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 11.05.2016 року, спадкові справи не заводились.

Вирішуючи питання про визнання права власності на квартиру, суд виходить з наступного.

20. У відповідність до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Таким чином, в нього немає іншої можливості оформити право на спадщину, ніж звертатися з цими вимогами до суду.

21. Згідно до статей 1261, 1268 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

ІНФОРМАЦІЯ_8 . Згідно із п. 4.14 та п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

23. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

24. Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

25. У відповідність статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

26. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

27. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України, набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

28. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України, є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

29. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд приймає визнання представником відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним.

30. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, визнання представником відповідача позову, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем ОСОБА_10 на житловий будинок, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

31. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 331,392, 1268, 1296-1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,206,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Билбасівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 вартістю 78 493 грн. 00 коп., що залишився після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко