Справа № 315/1083/21
Номер провадження № 2/315/343/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Романько О.О.

за участю секретаря Атрошенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позов ною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який в подальшому було уточнено.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 20 червня 2021 року, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 955, про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Авентус Україна`заборгованості в розмірі 15 903,20 грн. Про вчинення виконавчого напису нотаріусом, він дізнався від свого роботодавця, у зв`язку з надходженням Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Ознайомившись з постановою приватного виконавця йому стало відомо, що стягнення проводиться на користь ТОВ «Авентус Україна», однак, ніяких договірних відносин з товариством він не мав, будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу, чи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., не отримував.

Як слідує далі з позову, позивач не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або вставити письмове заперечення банку чи нотаріусу.

Вважає, що вказаний виконавчий напис № 955 від 20.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., з грубим порушенням порядку, вчинення виконавчих написів нотаріусами. Нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпосередньому порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з наведеним заборгованість має спірний характер.

Прохає визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований за №955, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Авентус Україна», заборгованість в розмірі 15 903,20 грн.

01.09.2021 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечували у повному обсязі, прохали відмовити у задоволенні позову, так як 14.11.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1499682 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (Кредитний договір, Договір), згідно якого Товариством надано Позивачу кошти в розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. (Позика), на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути Позику та сплатити проценти за користування Позикою. Переказ коштів, здійснено 14.11.2019 року, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта, яку вказано Клієнтом особисто в заяві на отримання Кредиту. Разом з цим, згідно Кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме; строк договору - 30 днів, знижену процентну ставку Кредиту - 0,01 % від суми Позики за кожен день користування Позикою (3,65 % річних) та стандартну процентну ставку - 1.80 % від суми Позики за кожний день користування Позикою (657,00 % річних). Так, у зв`язку з тим, що Клієнтом належним чином не виконано умови Договору Товариством Клієнту направлено Письмову вимогу про усунення порушень від 05.05.2020 року вих. №1499682-5-2020 на адресу, яка вказана в кредитному договорі. У вимозі, зокрема, зазначено суму заборгованості та одночасно проінформовано, що у випадку невиконання вимог повідомлення, це буде підставою для передачі його справи до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості. Щодо відправника, який зазначений у списку № 17304-266-63 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, ф.103, а саме: ТОВ «Дірект Технолоджі», зазначили, що ТОВ «Дірект Технолоджі» надає ТОВ «Авентус Україна» послуги, зокрема, розсилки документів, на підставі Договору № ДТ-А_28082019 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції від 28.08.2019 року. Таким чином, Клієнту було доведено інформацію про наявну заборгованість по кредитному договору та повідомлено, що у разі не виконання Письмової вимоги про усунення порушень Товариством буде розпочато дії щодо примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Для захисту порушених цивільних прав Товариство звернулось до нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, відповідне право Стягувача, за захистом якого він звертається до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, бути безспірною заборгованість перед Стягувачем. Для вчинення виконавчого напису Товариством направлено нотаріусу документи, які передбачені Переліком та Порядком, а саме: Заяву про вчинення виконавчого напису від 19.06.2020 року вих. № б/н з наступними документи: 1. Кредитний договір № 1499682 від 14.11.2019 року. 2. Копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів. 3. Розрахунок суми заборгованості. 4. Копія довіреності представника. Позивач має заборгованість за кредитним договором - 15103,20 грн., яка складається з: 4200,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 8803,20 грн. - сума заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2100,00 грн. - штрафні санкції. Плата за вчинення виконавчого напису становить 800,00 грн. Загальна сума стягнення, разом з понесеними Відповідачем витратами за вчинення виконавчого напису, складає 15903 грн. 20 коп. Таким чином, Товариством надано нотаріусу Виписку з особового рахунку за Кредитним Договором № 1499682 Позивача із зазначенням суми заборгованості з відміткою Стягувача про непогашення заборгованості, яка підлягає стягненню у примусовому порядку та є безспірною. Отже, Товариством було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, твердження Позивача про те що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства не відповідає дійсності, є необгрунтованим та безпідставним (а.с. 25-45).

03.09.2021 року від третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу міста Дорошкевич В.Л. надійшли матеріали на виконання ухвали суду про витребуванння доказів (а. с. 46-75).

19.10.2021 року позивачем було подано відповідь на відзив, де прохав задовольнити позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі, посилався на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, якою були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Оскільки станом на 07.10.2020 року, кредитні договори не входили до затвердженого КМУ переліку документів, на яких може бути вчинений виконавчий напис нотаріуса, оспорювальний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства (а.с. 82-84).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.11.2021 року надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на позовних вимогах, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.88).

В судове засідання представник відповідача ТОВ «Авентус Україна» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.37), про причини неявки суду не повідомив, у відзиві на позов прохали розгляд справи проводити без їх участі.

В судове засідання третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань не надала.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гуляйполе Запорізької області народився позивач - ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17.09.2013 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с.6-7).

06.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанови ВП№62476645 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом №955 виданим 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 15903,20 грн. (а.с. 9).

Згідно наданого ТОВ «Авентус Україна» договору №1499682 від 14.11.2019 року, про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Відповідно до наданої копії договору в рядку підпис клієнта підпис позивача відсутній. Так само не має підпису ОСОБА_1 і на графіку платежів, але мається застереження, що вказані документи підписано електронним підписом 14.11.2019 року о 10.51 год.. Таким чином, позивачу надано позику в розмірі 4200,00 грн. Та яка підлягала поверненню 14.12.2019 року з урахуванням процентів - 12,60 грн. Інших відомостей наданий графік платежів не містить. Прізвище позивача зазначене на російській мові « ОСОБА_1 », при цьому за паспортом його прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 33-38, 51-54).

Далі встановлено, що в наданих ТОВ «Авентус Україна» документах розбіжності у написанні прізвища позивача не усунуті.

Також, до Товариством не долучено Правила, на які є посилання в роділі 2 Кредитного договору.

05.05.2020 року за вих. №1499682-5-2020 позивачу від ТОВ «Авентус Україна» було направлено письмову вимогу про усунення порушень, за якою він має заборгованість у загальному розмірі 15103,20 грн., направлену через ТОВ «Дірект Технолоджі» (а.с. 39, 40). Доказів того, що така вимога була отримана позивачем суду не надано, зокрема поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №1499682 заборгованість ОСОБА_1 складає 15103,20 грн. (а.с. 42). При цьому з наданої виписки не вбачається, що позивач проводив будь-які платежі на виконання умов договору, як зокрема це зазначено у відзиві на позов. Зміст такої виписки взагалі не містить відомостей про рахунок Клієнта.

Також, у відзиві зазначено, що переказ коштів було здійснено 14.11.2019 року на банківську картку Клієнта, яку останній особисто вказав в заяві на отримання кредиту, але доказів такого переказу суду не надано. Так само, як у Кредитному договорі, так і в графіку платежів до нього, зазначені реквізити Товариства для сплати кредиту на рахунок підприємства, який відкрито в АТ КБ «ПриватБанк», але відомостей про сплату позивачем на даний рахунок коштів (п. 1.6 Кредитного договору), що стало б підставою для ініціювання ним продовження строку користування позикою до відзиву відповідача не долучено.

19.06.2020 року за вих. №б/н відповідачем було направлено приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. заяву на вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості (а.с. 41).

20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 955 про стягнення з ОСОБА_1 15903,20 грн. на корсть ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 55). З виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 14.01.2010 року по 05.05.2020 року. При цьому документи, зокрема виписка по разунку містила відомості за період з 14.01.2020 року по 11.03.2020 року. Також у виконавчому написі невірно зазначені прізвище боржника, його адреса реєстрації та фактичного проживання. Зокрема, такі відомості не відповідали даним, які містилися в Кредитному договрі.

23.06.2020 року за вих. № б/н відповідачем було направлено приватному виконавцю Дорошкевич В.Л. заяву про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису №955 від 20.06.2020 року (а.с. 48).

06.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62476645 про примусове виконання виконавчого напису №955 від 20.06.2020 року (а.с. 57), яку направлено на адресу ніби-то ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 та на адресу ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 56). Також за цією ж адресою ОСОБА_1 направлено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.07.2020 року (а.с. 59, 60-61) постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 06.07.2020 року (а.с. 62, 63-64), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.08.2020 року (а.с. 65, 66-67) та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.05.2021 року (а.с. 68, 69-70).

22.07.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №62476645 про зупинення вчинення виконавчих дій (а.с. 72-73).

При вирішенні справи суд керується наступним.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення правовідносин) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (Перелік документів) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року по справі № 308/11193/16-ц, провадження № 61-7410св18 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, який не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Авентус Україна» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, так як не доведено, що позивачу направлялась та він отримував від ТОВ «Авентус Україна» вимогу щодо погашення заборгованості, поданий відповідачем відзив на позов не спростовує обґрунтування позову.

Отже, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому, суд бере до уваги те, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не міг як оспорити вимоги ТОВ «Авентус Україна», так само і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку ОСОБА_1 не визнає та заперечує проти розміру заборгованості, що також свідчить про відсутність безспірності вимог до боржника.

Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від фінансової компанії первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Авентус Україна» зазначений у написі є безспірним.

До того ж, надані суду матеріали не посвідчують того, що позивач дійсно отримував будь-яку вимогу відповідача щодо порушення умов кредитного договору.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а тому суд вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, і такими, що підлягають задоволенню.

В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача.

Також було розглянуто питання щодо забезпечення позову на користь позивача. Тому, суд вважає, що стягненню підлягають витрати у вигляді судового збору на загальну суму 1362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 211, 247, 263-265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований за №955, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 15903,20 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (код 41078230, юридична адреса: 03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 90 А), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.2013 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362,00 гривні.

Повний текст рішення складено 18.11.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько