Справа № 161/8604/21
Провадження № 2/161/2692/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 листопада 2021 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/8604/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за прострочення сплати аліментів з 01.01.2014 року по 01.03.2018 року у сумі 10 624,95 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2011 року і до досягнення повноліття, а також на її утримання, аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року у справі №161/1348/18 змінено розмір аліментів на утримання неповнолітнього дитини; постановлено стягувати з ОСОБА_2 , 1976 року народження, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500,00грн. щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Вказує, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за період з 01.05.2018 року по 31.03.2021 року утворився борг по аліментам в сумі 94 786,32 грн.

Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2011 року і до досягнення повноліття, а також на її утримання, аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років (а.с. 12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2014 року у справі №161/19606/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7887,33 грн. за період з 2011 по 2013 роки (а.с. 13-14).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року у справі №161/1348/18 змінено розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2012 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів; постановлено стягувати з ОСОБА_2 , 1976 року народження, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500,00грн. щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с. 15-16).

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаного рішення суду, позивачу видано виконавчий лист № 161/1348/18, який перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 19-21).

Як вбачається з довідки-розрахунку державного виконавця по АСВП №56457329 відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за період з 01.05.2018 року по 31.03.2021 року утворився борг по аліментам в сумі 94 786,32 грн. (а.с. 22-23).

Позивачка у зв`язку з наявною заборгованість по сплаті аліментів просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 1 березня 2018 року по 31 березня 2021 року у сумі 10 624,95 грн. (а.с. 24-25).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК).

А статтею 84 СК гарантовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Так само аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Так, згідно з частиною першою статті 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК.

Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.

За таких обставин справи та відповідно до зазначеної норми матеріального права, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов`язання, то з нього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в період з 1 березня 2018 року по 31 березня 2021 року у сумі 10 624,95 грн.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 181, 191, 196 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 10 624 (десять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 95 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 1 березня 2018 року по 31 березня 2021 року на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання6 АДРЕСА_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк