Справа № 289/766/20
Номер провадження 2/289/31/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_2 , а чоловік останньої - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будь-які інші спадкоємці за законом або заповітом у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , окрім позивача, відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що її матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому являється спадкоємцем за правом представлення як племінниця спадкодавця ОСОБА_2 у відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України.

Позивач посилаючись на те, що її батько ОСОБА_5 хворів та мав діагноз - інсульт з 21.03.2016, був лежачим хворим, потребував постійного догляду, лікування, медичного контролю, тому ОСОБА_1 в період з 2014 року по дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 доглядала за ним і здійснювала всі дії, направлені на забезпечення його життєдіяльності та лікування. Окрім того, хвороба і стан батька виникли і продовжувались як до початку, так і після строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вищевказані обставини унеможливили займатись питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати цивільну справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 19.07.1962 серії НОМЕР_1 її батьками зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 (а.с.22).

Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 41 року у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (видане повторно) від 15.03.1984 серії НОМЕР_2 (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у віці 80 років у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 29.06.2016 серії НОМЕР_3 (а.с.24).

Відповідно до довідки № 006 виданої 05.02.2018 ПП «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9», померла ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом шести місяців з дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Крім померлої був зареєстрований в будинку, де спадкодавець був зареєстрований ОСОБА_3 - чоловік. Більше ніхто крім вищеперерахованих не був зареєстрований на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців в будинку, де спадкодавець був зареєстрований (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 у віці 79 років у м. Радомишль Житомирської обл. (а.с.28).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі Договору від 05.09.1979 (а.с.6,7-8,19).

Відповідно до довідки № 000059 виданої 05.02.2018 ПП «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9», померлий ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та протягом шести місяців з дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Крім померлого більше ніхто не був зареєстрований на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців в будинку, де спадкодавець був зареєстрований (а.с.21).

На запит суду від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшли відповіді, згідно яких ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не звертався. Спадкові справи щодо майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не заводилась (а.с.42,43).

Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області у справі № 289/763/20 від 16.09.2020, встановлено факт, що ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Радомишль Житомирської області, являється рідною сестрою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 41 року у м. Радомишль Житомирської області, та встановлено факт, що ОСОБА_2 , являється рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а остання, відповідно, рідною племінницею ОСОБА_2 (а.с.61-62).

З копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 12.02.2020 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є особою з інвалідністю першої групи, з діагнозом - залишкові явища ішемічного інсульту, хворий лежачий, та останнього 21.03.2016, 16.01.2017, 07.02.2017 відвідував вдома терапевт, а ІНФОРМАЦІЯ_9 пацієнт помер (а.с.10).

Актом обстеження соціального стану від 03.02.2020, складеним депутатом міської ради Пархомчуком І.А. , в присутності сусідів, підтверджено те, що ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , доглядала за своїм батьком ОСОБА_5 в період з 2014 року до лютого 2017 року, тобто до смерті (а.с. 9).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв ОСОБА_3 чоловік спадкодавця (а.с.15), який відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та на час смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований за адресою, де був зареєстрований спадкодавець.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі

№ 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Беручи до уваги, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємець за законом є ОСОБА_3 , який прийняв спадщину також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті останнього спадщину ніхто із спадкоємців не прийняв (а.с.21,43), тому належним відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Радомишльська міська рада Житомирської області.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2 за правом представлення відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України після смерті її матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , та була рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - спадкоємцем першої черги, тому суд дійшов висновку, що позивач не є спадкоємцем черги, яка одержала право на спадкування.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові КЦС ВС від 15.11.2018 у справі № 570/2964/17.

Суд звертає увагу позивача, що остання мала б право на спадкування після смерті ОСОБА_2 лише у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

До того ж позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що її батько ОСОБА_5 хворів та потребував постійного догляду.

Суд зазначає, що посилання позивача на вищевказані обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини являються безпідставними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Радомишльської міської ради Житомирської області (12201, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Соборний Майдан, 12, ) визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.01.2021.

Суддя Н. С. Сіренко