РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу № 569/21473/20 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи без самостійних вимог: Першої Рівненської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи без самостійних вимог: Першої Рівненської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 211597773 від 05 червня 2020 року на квартиру АДРЕСА_1 , частка якої спадкується нею, накладений арешт на підставі постанови № АА982113 від 22.01.2002 року Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяжень 6971357.

На її звернення до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту їй повідомлено, що згідно даних АСВП (автоматизованої системи виконавчих проваджень) відсутні відомості, які можуть ідентифікувати, згідно чого у 2002 році накладався арешт на майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладення арешту на спадкове майно та її майно, позбавляє її, не тільки набути право власності при оформленні спадщини, а і розпоряджатися квартирою, тому вона змушена звертатися до суду з позовом про зняття арешту.

Позивач надала суду заяву вх №3768/21 від 20.01.2021 р., в якій просить суд розглянути справу без її участі, просить позов задоволити.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 представник Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), подав до суду відзив на позов від 19.01.2021р. Свої заперечення мотивує тим, що підстави для зняття арешту з майна у даному випадку відсутні. Державний виконавець не уповноважений безпідставно вчиняти виконавчі дії, у тому числі пов`язані із зняттям арешту з майна, оскільки згідно даних АСПВП відсутні відомості, які можуть ідентифікувати, згідно чого, тобто на підставі якого виконавчого документа у 2002 році накладався арешт на майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа Перша Рівненська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають та просять задоволити.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 22 лютого 1999 р. наказом № 32 виконавчого комітету Рівненської міської ради на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , видане свідоцтво про право власності на житло від 22 лютого 1999 р. Загальна площа квартири 48,5 житлова площа 26,7. Квартира зареєстрована Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності і записана в реєстрову книгу за № 138-148-38418 від 27.02.1999 року. Співвласниками квартири є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується самим свідоцтвом про право власності на житло.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників, чоловік позивачки, ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 .

16.11.2020 року Державний нотаріус Першої Рівненської державної нотаріальної контори за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , листом від 16.11.2020 року за № 1438/02-14 повідомив, що видача свідоцтва про право на спадщину буде затримуватися до зняття арешту.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 211597773 від 05 червня 2020 року на квартиру АДРЕСА_1 , частка якої спадкується, накладений арешт на підставі постанови № АА982113 від 22.01.2002 року Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяжень 6971357.

Відповідно до відзиву, представник відповідача вказав, що згідно даних АСВП (автоматизованої системи виконавчих проваджень) відсутні відомості, які можуть ідентифікувати, згідно чого у 2002 році накладався арешт на майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак підстави для зняття арешту з майна у даному випадку відсутні. Державний виконавець не уповноважений безпідставно вчиняти виконавчі дії, у тому числі пов`язані із зняттям арешту з майна

Згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби та п. 9.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках, не передбачених ч. 1-4 цієї статті, арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма статті 41 Конституції України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст.319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26 цс 13 від 15 травня 2013 року.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. З огляду на вищенаведене жодних підстав для арешту майна, у зв`язку з відсутністю відомостей, які можуть ідентифікувати, згідно чого, тобто на підставі якого виконавчого документа у 2002 році накладався арешт на майно ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час немає.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на квартиру є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості, а також відсутності підстав для існування такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу ДВС Західногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи без самостійних вимог: Першої Рівненської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з об`єкта нерухомого майна № 211597773 від 05 червня 2020 року з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови № АА982113 від 22.01.2002 року Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяжень 6971357, державний виконавець - Столярчук Л.М.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Кучина