Номер провадження 2/756/5802/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності в порядку спадкування. В своїй заяві вказали, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина. Як спадкоємець за законом ОСОБА_1 має право на спадщину, але не може реалізувати свої права, тому просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уроженка с. Троїцьке Лисичанського району Ворошиловградської області) була племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (уродженка м. Словянськ), які проживали однією родиною з 05.04.1988 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, просить суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті його бабусі ОСОБА_3 на 2/4 квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат: 1-а площею 16,2 кв.м., 2-а площею 9,7 кв.м., 3 кімната площею 10,3 кв. м, разом житлова площа 36,2 кв.м., загальна площа 65, 3 кв. м.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтував наступним: Він, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем своєї рідної бабусі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його мати ОСОБА_2 відмовилася віл спадщини на його користь.

У якості доказів надав до суду родинне дерево, копію свого свідоцтва про народження, копію свого свідоцтва про зміну імені (було змінено прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 ), копію свідоцтва про народження матері ОСОБА_2 та копію свідоцтва про смерть бабусі по лінії матері - ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 та копію експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05.08.2019 р.

Спадкова справа №794/2019 після смерті бабусі ОСОБА_3 заведена у Одинадцятої київської державній нотаріальній конторі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

ОСОБА_1 зазначає, що є єдиним спадкоємцем майна після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини на його користь дітей померлої.

В свою чергу, його покійна бабуся, ОСОБА_3 , була спадкоємицею за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 наявна в матеріалах справи.

ОСОБА_4 , 1910 р.н. була рідною сестрою його покійної прабабусі, ОСОБА_7 , 1903 р.н. У якості доказів додав копію свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, паспорту та свідоцтва про народження ОСОБА_7 .

Його рідні: бабуся ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_2 та він ОСОБА_1 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися.

Суд витребував з Одинадяцтої київської державної нотаріальної контри спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Суд встановив.

03 березня 1988 року ОСОБА_8 (діду Позивача) було надано ордер №2088 на родину з чотирьох осіб на право заняття трьох кімнатної квартири по АДРЕСА_1 . Ордер на квартиру виданий на родину у складі 4 осіб: ОСОБА_8 ; ОСОБА_2 (донька); ОСОБА_3 (дружина); ОСОБА_4 (тітка). ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

25.11.991 р. Виконавчий комітет Мінської районної ради народних депутатів рішенням № 447 вирішив перенести особовий рахунок на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 склад сім`ї якої 3 особи: ОСОБА_3 , її донька - ОСОБА_2 , та тітка ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю власника особового рахунку - ОСОБА_8

04 жовтня 1993 року фонд комунального майна Мінського району видав свідоцтво про право власності на житло на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної, часткової власності гр. ОСОБА_3 та членам сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в рівних долях. Копія свідоцтва про право власності на житло від 04.10.1993 р. наявна у якості письмових доказів у матеріалах справи.

Згідно приватизаційних майнових сертифікатів: серії КІ № 2209237 на ОСОБА_3 , серії КІ № 2209235 на ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 на ОСОБА_5 , серії НОМЕР_5 на ОСОБА_4 , члени однієї родини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки КП КМР «Київського міського бюро технічної інвентаризації» від 11.09.2019 р. за даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане фондом комунального майна Мінського району від 04.10.1993 р., та зареєстрованого в Бюро 08.10.1993 р. за реєстровим № 1490. Копія Інформаційної довідки БТІ від 11.09.2019 р. міститься у якості доказів у матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть.

Як вбачається зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 була єдиною спадкоємицею після смерті своєї тітки. 03.04.2012р. ОСОБА_3 за життя звернулася з заявою про прийняття нею спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори. У Одинадцятої київській нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 була рідною тіткою бабусі Позивача ОСОБА_3 та рідною сестрою його прабабусі ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час проживали разом однією сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками якої були у рівних частках.

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_4 , однак нотаріус не зміг видати свідоцтво на спадщину, оскільки не було у наявності документів, які підтверджують родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем.

Судом, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками по ј однієї квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «ЖитлоСервіс «Оболонь» від 16.05.2012 р. ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 05.04.1988 р. до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Згідно довідки від 17 лютого 2016 року Комунального концерну «Центр комунального сервісу» ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05.04.1988 року.

Тобто, згідно вказаних вище документів ОСОБА_4 (тітка) та ОСОБА_3 (племінниця) були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 з 05.04.1988 року по день смерті ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто більше ніж 15 (п`ятнадцять) років разом.

Згідно довідки Виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Попаснянського району Луганської області по АДРЕСА_3 до 03.06.1980 року головою родини значився ОСОБА_12 , ОСОБА_7 записана його дружиною.

Згідно акту від 16.12.2013 року складеному у с. Троїцьке депутатом Троїцької сільської ради, посвідченому секретарем Троїцької сільської ради за участі двох мешканців села на підставі усних пояснень колишніх сусідів ОСОБА_7 дійсно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 була рідною сестрою ОСОБА_7 , яка часто та тривалий час гостювала у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд дослідив письмові пояснення сусідів та знайомих родини, які підтверджують, що ОСОБА_4 була тіткою ОСОБА_14 .

Суд вважає доведеним факт родинних відносин ОСОБА_3 та її тітки нині покійної, ОСОБА_4 , які проживали однією сім`єю, за однією адресою: АДРЕСА_1 з 05.04.1988 року до 22.01.2004 р., та були співвласниками вказаної квартири по ј частини кожної.

Докази спільного проживання: довідка № 465, від 16.05.2012, про те, що ОСОБА_4 була зарестрована за адресою АДРЕСА_1 з 05.04.1988 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідки №73 від 09.06.2005 видана ОСОБА_3 про те, що за даною адресою проживала ОСОБА_7 з 11.04.2000 до дня її смерті.

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у вищезгаданій квартирі, вели спільний побут, спільно несли витрати на оплату комунальних послуг та утримання квартири в належному стані, тобто фактично проживали однією сім`єю. Факт спільного проживання однією родиною підтвердили свідки.

Відповідно до чинних положень ЦК України, після смерті ОСОБА_4 , ј вищевказаної квартири, як спадкоємець за законом успадкувала ОСОБА_3 . ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину та вчасно звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до чинних положень ЦК України, ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки проживала разом з померлою однією сім`єю останні п`ять років.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 була племінницею ОСОБА_4 , які проживали однією родиною з 05.04.1988 р. по 22.01.2004 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПКУ суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПКУ у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1216 ЦКУ, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1217 ЦКУ спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦКУ загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Так, з наведених мною доводів та письмових доказів можна дійти до висновку про дійсність тривалого проживання Позивачів та померлої ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_4 .

Згідно ч.1 ст.80 ЦПКУ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПКУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦКУ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦКУ кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦКУ способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.20 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦКУ Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до положень ст. 316, 317, 319, 321, 328, 392, 1216, 1217,1265 ЦК України; ст. 15, 16, 30, 175, 316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уроженка с. Троїцьке Лисичанського району Ворошиловградської області) була племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (уродженка м. Словянськ), які проживали однією родиною з 05.04.1988 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 на 2/4 квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат: 1-а площею 16,2 кв.м., 2-а площею 9,7 кв.м., 3-я кімната площею 10,3 кв. м, разом житлова площа 36,2 кв.м., загальна площа 65, 3 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Луценко