справа № 753/2869/21
головуючий у суді І інстанції Коренюк А.М.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Євсєєва Михайла Володимировича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року

за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року за нововиявленими обставинами

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивована таким.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасовано заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» (далі - ТОВ «АВТ Баварія») та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» у рахунок відшкодування завданих збитків 999 817 грн 37 коп.

Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасовано та залишено без змін заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_1 , який набув у спадок від свого померлого батька автомобіль марки «БМВ», у силу обізнаності, виникли зобов`язання не використовувати вказаний автомобіль, забезпечити його збереження у стані, який існував на момент виявлення недоліків з метою повернення цього майна та повернути вказаний автомобіль позивачу. Оскільки зазначеного не відбулося та автомобіль було згодом відчужено на користь третьої особи, то суд першої інстанції вважав, що існують правові підстави для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» збитків у розмірі ринкової вартості автомобіля.

Вказаний автомобіль марки «БМВ» ОСОБА_1 набуто за договором про поділ спадкового майна у межах спадкової справи від 04 листопада 2003 року № 13/2013, відкритої після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкової справи № 13/2014, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Наразі ОСОБА_1 набуто доказів того, що він станом на 19 листопада 2014 року не був обізнаний з фактом наявності будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року. Вказане рішення він отримав лише 19 січня 2021 року, оскільки суд першої інстанції вирішував справу за його відсутності.

Встановлений цим рішенням, яке набуло законної сили, юридичний факт є, на думку заявника, нововиявленою обставиною у розумінні статті 423 ЦПК України.

Заявник вважає, що за наявності такої істотної обставини, яка не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі під час розгляду справи, з огляду на те, що він участі у її розгляді не приймав, указана обставина є суттєвою та істотною, а тому є підставою для перегляду заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, факт, встановлений за заявою ОСОБА_1 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року, не міг бути предметом розгляду у порядку окремого провадження, зважаючи на завдання та мету такого інституту як окреме провадження. Вказане судове рішення є новим доказом, отриманим заявником за наслідком оцінки (аналізу) правового висновку Верховного Суду у справі, та не містить ознак нововиявленої обставини. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Євсєєв М.В. - подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року; ухвалити нову, якою задовольнити його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами; переглянути рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «АВТ Баварія».

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні належні докази обізнаності апелянта про вимоги кредитора до його померлого батька, на час розгляду справи дійсно існував факт його неповідомлення про наявність претензії позивача та ці обставини, які входять до предмету доказування, не були належним чином досліджені судом.

Представник ТОВ «АВТ Баварія» - адвокат Шеретько В.О., повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, направив відзив на апеляційну скаргу, де заперечив проти її доводів та вимог, у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року є обґрунтованим (а.с. 227-230 т. 3).

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 стаття 423 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, що, в свою чергу, виключає можливість перегляду обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яким стягнуто за ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» грошові кошти у рахунок відшкодування збитків.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

У своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року як на нововиявлену обставину, про яку він дізнався лише 19 січня 2021 року, після отримання вказаного рішення суду.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт того, що ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2014 року не був обізнаний з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб щодо усього спадкового майна, набутого ним за договором про поділ спадкового майна у межах спадкових справ № № 13/2013, 13/2014 (а.с. 104-106 т. 3).

Разом із тим, колегія апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1 не доведено, що у нього не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним з огляду на таке.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року задоволено позов ТОВ «АВТ Баварія» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВТ Баварія» у рахунок відшкодування завданих збитків 999 817 грн 37 коп. (а.с. 156-159 т. 1).

21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою, яка датована 16 червня 2017 року, про перегляд указаного заочного рішення.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 223-224 т. 1).

21 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка датована цим же числом, на заочне рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «АВТ Баварія».

Постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року, якою заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року залишено без змін, мотивована зокрема тим, що у ОСОБА_1 виник обов`язок відносно позивача у силу обізнаності із зобов`язанням повернути автомобіль та забезпечити його збереження.

Необхідною умовою нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Однак неповідомлення ОСОБА_1 та його необізнаність про його обов`язок повернути автомобіль та забезпечити його збереження зазначено ОСОБА_1 у якості доводів заяви від 16 червня 2017 року про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги від 21 вересня 2017 року на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року (а. с. 172, 226а т. 1).

Указане вище свідчить, що зазначені обставини були відомі заявникові на час розгляду справи у 2017 році (на час звернення із заявою про перегляд заочного рішення та апеляційною скаргою) (а. с. 170-175, 226-229 т. 1).

Крім того, установлення факту, що має юридичне значення, щодо необізнаності ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2014 року з фактом будь-яких претензій з боку третіх осіб відносно спадкового майна, пов`язується з набранням законної сили рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року.

Тому встановлення вказаного юридичного факту не зумовлює підстави для скасування заочного рішення суду Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року, ухваленого до набрання законної сили таким рішенням суду про встановлення факту. Наявність підстав для відшкодування шкоди суд встановлює на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення заочного рішення суду (17 березня 2016 року).

З огляду на вказане рішення суду про встановлення факту необізнаності з претензіями третіх осіб не може мати зворотної дії в часі та не може впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про встановлення такого факту.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року є новим доказом, отриманим заявником за наслідком оцінки (аналізу) правового висновку Верховного Суду у справі, та не містить ознак нововиявленої обставини.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євсєєва Михайла Володимировича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 рокузалишити без задоволення

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська