РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.,

при секретарі Небиліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа - Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із вказаною заявою та просить суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Макіївка Донецької області, є внутрішньо переміщеною особою. Її чоловіком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у шлюбі вона прожила більше 42 років, до дня його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тимчасовою окупацією м. Макіївки, у червні 2017 року вона з чоловіком виїхали до смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області, до своїх знайомих, де стали на облік до Мангушського ОУПФ України в Донецькій області з метою отримання пенсії за віком за місцем взяття на облік, де їм було нараховано розмір пенсії: їй - 2100 грн на місяць, чоловікові - 10400 грн на місяць. Після смерті чоловіка заявниці не вистачає її пенсії на життя, оскільки вона хворіє і на лікування потрібні значні кошти. Її чоловік з 1975 року по 2013 рік працював на різних підприємствах вугільної промисловості Донецької області і за місцем роботи отримував велику на той час заробітну плату. Отже, пенсія чоловіка за життя була більшою її пенсії в п`ять разів, він повністю віддавав її дружині і вона витрачала гроші на сплату квартплати та комунальних послуг, придбання одягу, ліків, продуктів харчування та інше. Зазначена допомога була для неї постійним і основним джерелом існування. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_2 помер та у листопаді 2020 року вона звернулася до Мангушського ОУПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено та зпропоновано надати документ про перебування її на утриманні чоловка та звернутися до суду за встановленням вказаного факту.

Ухвалою судді від 10.12.2020 відкрито провадження у даній справі.

Заявник та її представник - адвокат Спруцко В.І. в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 20.06.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Макіївка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 20.06.2017, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Макіївка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.09.1978, виданого Советським відділом ЗАГС м. Макіївка, ОСОБА_2 одружився із ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), актовий запис № 475, що також підтверджується наданими суду копіями паспортів серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , де на 10 сторінці вказані дані про те, що ОСОБА_2 з 22.09.1978 перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 (дошлюбне - ОСОБА_5 ) (а.с. 4-5, 8, 9-11).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13.11.2020, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 3117, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області (а.с. 13).

Згідно довідки КП «Комунальник-15» б/н від 12.10.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.02.1978 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Відповідно до довідки про доходи № 151905 від 16.11.2020, ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, в період з травня по листопад 2020 року отримує пенсію у розмірі 2100 грн на місяць (а.с. 21).

З листа Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 131-130/Я-02/8-0579-20 від 01.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю необхідних документів про це (а.с. 36).

Як вбачається з довідки Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 994914 від 20.01.2021 ОСОБА_2 , який перебував на обліку вказаного Управління, в період з лютого по квітень 2020 року отримував пенсію у розмірі 9404,98 грн, а в період з травня по серпень 2020 року - у розмірі 10439,53 грн.

Як показаза в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , вона знає сім`ю ОСОБА_3 більше 10 років. Коли почалася війна у Донецькій області, вона з чоловіком запропонували їм переїхати в Мангуш, оскільки вони проживади у м. Макіївка, де продовились бойові дії. Зазначила, що їй відомо про те, що ОСОБА_2 працював на шахті та отримував пенсію, яка була значно більшою за пенсію ОСОБА_1 . Померлий чоловік забезпечував сім`ю всім необхідним, оскільки у заявниці пенсія значно менша. Додала, що ОСОБА_2 повністю перебувала на утриманні чоловіка.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він приїжджав у гості до своєї матері ОСОБА_6 роки три назад, де у неї в гостях була родина ОСОБА_3 - ОСОБА_8 з чоловіком, де вони і познайомились. Зазначив, що йому відомо про те, що ОСОБА_2 працював на шахті та отримував значну пенсію, про що він особисто розповідав. У ОСОБА_1 пенсія маленька і чоловік її повністю утримував - надавав кошти на усе необхідне, купляв речі. Вони проживали в смт. Мангуш у матері та її співмешканця, який надавав їм свій будинок під час бойових дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи , що обов`язок доказування покладено на сторони.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із роз`ясненнями які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йомуутримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Крім того, даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другоїстатті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд враховує висновки Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Тuгкеу", "Сурrus v. Тuгкеу"), а також Молдови та Росії (зокрема, Моzег v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v/Moldovav and Russia"), які відповідно до українського законодавства мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ суд розуміє в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, на підтвердження чого заявником надано беззаперечні докази, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Спруцко Володимир Ілліч, заінтересована особа - Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя С.В. Чудопалова