Провадження №2/592/2361/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Горбач О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабабка ОСОБА_3 , про що 04.03.2006 в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 657, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 ). Померлою ОСОБА_3 за життя було складено заповіт, посвідчений 12 грудня 2005 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А., зареєстрований у реєстрі за № 4650, відповідно до якого ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності 1/3 (одну третю) частину жилої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят один). Заповіт був зареєстрований в Спадковому реєстрі 12 грудня 2005 року за № 38147524. Так, 08 серпня 2006 року батьки малолітньої ОСОБА_1 звернулися до Третьої Сумської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 . В спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа. Отже, після смерті ОСОБА_3 єдиною спадкоємицею за заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 є саме ОСОБА_1 - позивачка, яка в установлений законом порядок прийняла спадщину. Коли в результаті оголошеного карантину в державі чоловік ОСОБА_4 нажаль залишився без роботи та родина опинилася в складному матеріальному становищі, в тому числі і через важку хворобу самої ОСОБА_4 (арахноїдальна кіста головного мозку), остання вирішила оформити право власності на 1/3 частку квартири, яку їй залишила у спадщину ОСОБА_3 відповідно до заповіту від 12.12.2005 року (1/3 частка квартири АДРЕСА_2 ) та звернулася із відповідною заявою до Сумської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Так, з письмової відповіді на своє звернення ОСОБА_4 дізналася, що державний нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.12.2005 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , який залишила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В своїй відповіді від 17.10.2020 державний нотаріус Дрюков О.М. зазначив, що до матеріалів спадкової справи № 319/2006, яка була заведена Третьою Сумською державною нотаріальною конторою після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , долучено копію рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 по справі № 2-3887/2006, на підставі якого було визнано та зареєстровано право власності на цю 1/3 частку зазначеної вище квартири за ОСОБА_5 . Отже, 20 листопада 2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми було прийняте рішення по цивільній справі № 2-3887/06 за позовною заявою ОСОБА_5 до Сумської міської ради, треті особи: Третя Сумська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про визначення часток співвласників в спільній сумісній власності на квартиру та визначення права власності в порядку спадкування. Позивачка ОСОБА_4 дізналася про існування зазначеного рішення 17 жовтня 2020 року, коли звернулася із заявою до Сумської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, вважаючи рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 незаконним, протиправним та таким, що грубо порушує її права та законні інтереси, ОСОБА_4 звернулася до Сумського апеляційного суду із апеляційною скаргою. 09 лютого 2021 року Сумський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу позивачки, рішення № 2-3887/06 Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року скасував і прийняв постанову, якою відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 . Таким чином, позивачка ОСОБА_4 28 травня 2021 року звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Але державний нотаріус відмовив позивачці ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій ОСОБА_3 , видавши їй про це Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В даному випадку документами на підставі яких має бути видано свідоцтво про право на спадщину, на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є оригінал документу, що підтверджує набуття права власності ОСОБА_3 , а саме Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради від 28.05.1998, записане у реєстрову книгу за реєстровим № 202 від 01.07.1998. Позивачка не має в наявності оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, видане померлій ОСОБА_3 . Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради від 28.05.1998, записане у реєстрову книгу за реєстровим № 202 від 01.07.1998. Вона має лише копію цього правовстановлюючого документу. Таким чином, позивачка ОСОБА_4 позбавлена можливості оформити право власності на майно, спадкоємицею якого вона стала після смерті ОСОБА_3 . У зв`язку з цим просить суд визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом від 12 грудня 2005 року після смерті її прабабки, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_4 .

Представник третьої особи - Сумської міської державної нотаріальної контори надав заяву, у якій просив суд справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 (а.с 18).

09.10.2019 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_9 , прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_2 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.20).

З заповіту від 12.12.2005 вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй на праві приватної власності 1/3 (одну третю) жилої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят один), вона заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21-22), який зареєстрований в Спадковому реєстрі під № 38147524 (а.с. 23).

08.08.2006 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звернулися до Третьої Сумської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 24).

17.10.2020 ОСОБА_4 отримала відповідь від державного нотаріуса Дрюкова О.М., у якій він зазначив, що до матеріалів спадкової справи № 319/2006, яка була заведена Третьою Сумською державною нотаріальною конторою після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , долучено копію рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 по справі № 2-3887/2006, на підставі якого було визнано та зареєстровано право власності на цю 1/3 частку зазначеної вище квартири за ОСОБА_5 (а.с. 25-27).

Постановою Сумського апеляційного суду від 09.02.2021 рішення № 2-3887/06 Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року скасовано і відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 (а.с. 28-32).

ОСОБА_4 28 травня 2021 року звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , але державний нотаріус відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій ОСОБА_3 , видавши їй про це Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 33).

З Свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1998 вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_13 та ОСОБА_5 (а.с. 34).

Відповідно до статті 15 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частина друга статті 16 ЦК України містить можливі способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України, - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, - письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Так, як позивачці було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому слід стягнути з відповідача на користь держави 1136 грн. 67 коп. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81,82, 89, 95, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом від 12 грудня 2005 року після смерті її прабабки, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 1136 грн. 67 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення - 18.11.2021.

Суддя В.Б. Князєв