Провадження № 2/740/256/21
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Бережняк О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

установив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до Святошинського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в розмірі 73 820,26 грн, з яких: 34 600,00 грн залишок за основною сумою боргу; 16 000,00 грн пеня у розмірі 30 % річних від простроченої суми боргу; 5 825,20 грн пеня з урахуванням установленого індексу інфляції за період з 01 вересня 2017 року по 01 грудня 2018 року; 17 395,06 грн пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення станом на грудень 2018 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 червня 2017 року сторони уклали договір позики, предметом якого є грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, які передані позивачем відповідачу в момент підписання договору, строк повернення позики до 30 серпня 2017 року. У визначений строк позика відповідачем у повному обсязі не повернута. Шляхом перерахування через банківську установу відповідач повернув позивачу 27 лютого 2018 року 2800,00 грн, 28 квітня 2018 року 2600,00 грн. Таким чином, неповернутою залишилася позика в розмірі 34 600,00 грн. Оригінал договору позики перебуває у позивача.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І. Ю. від 22 жовтня 2019 року, зокрема, прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Останньою ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І. Ю. від 11 березня 2020 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Зазначена справа надійшла до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 10 листопада 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Шевченко І. М.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М. від 17 листопада 2020 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання у справі призначено на 14-00 год. 17 грудня 2020 року.

17 грудня 2020 року судове засідання відкладено на 11-00 год. 20 січня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися; повідомлялися судом про час та місце розгляду справи. Позивач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з його підписом. Відповідач не отримав судової повістки про виклик до суду; повернувся конверт з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Статтею 18 ЦПК України передбачено обов`язковість судових рішень, а саме: с удові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі Закон № 3262-IV) регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення ЄДРСР (стаття 1 цього Закону).

За змістом ст. 4 цього Закону с удові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням

вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду,

копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до ЄДРСР (ч. 3 ст. 6 Закону № 3262-IV).

Установлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року, ухваленим у справі № 740/2734/19 (провадження № 2/740/1010/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, указаний позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34 600,00 грн заборгованості за договором позики, 33 395,06 грн пені, а всього 67 995, 06 грн; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили.

За змістом указаного рішення суду в червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 73 820,26 грн заборгованості за договором позики від 19 червня 2017 року, з яких: 34 600,00 грн позика; 17 395,06 грн пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення станом на 31 грудня 2018 року; 5825,20 грн пеня з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01 вересня 2017 року по 01 грудня 2018 року; 16 000,00 грн пеня в розмірі 30 % річних від простроченої суми станом на 31 грудня 2018 року.

Зазначений позов обгрунтований тим, що між сторонами 19 червня 2017 року укладений договір позики, предметом якого є грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, які передані позивачем відповідачу в момент підписання договору, строк повернення позики до 30 серпня 2017 року. У визначений строк позика відповідачем не повернута, останнім шляхом перерахування через банківську установу повернуто позивачу 27 лютого 2018 року 2800,00 грн, 28 квітня 2018 року 2600,00 грн. Сума заборгованості за основною сумою боргу становить 34 600,00 грн. Оригінал договору позики перебуває у позивача.

Таким чином, установлено, що набрало законної сили рішення суду між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України с уд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

При цьому слід зауважити, що статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті її преамбули, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

З огляду на наявність рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, вважаю за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Оскільки спір між сторонами у справі вирішено, то в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України це є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 13, 18, 44, 255, 259 261 ЦПК України, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Шевченко