Справа № 301/2245/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Даруда І.А. при секретарі Сатін Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Керецьківської сільської ради Хустського району, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Хустська РДА про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Керецьківської сільської ради Хустського району про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 .

Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

У червні 2021 року, маючи намір оформити спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, звернулась до приватного нотаріуса. Однак, при зверненні до КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» за запитом нотаріуса про надання інформації про спадковий будинок, було виявлено, що 30.06.2011 року виконкомом Кушницької сільської ради на підставі рішення виконкому Кушницької сільської ради від 21.06.2011 року № 64 було видано на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво на право власності па нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Згідно витягу про державну реєстрацію прав, зазначений житловий будинок був зареєстрований у КП «Іршавське БТІ» за відповідачем ОСОБА_2 18.08.2011 року.

Крім того, при зверненні до приватного нотаріуса у червні 2021 року для оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , стало відомо, що 29.08.2013 року реєстраційною службою Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності па нерухоме майно- земельну ділянку площею 0,1423 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 2 121985200:08:001:0014, індексний номер : 8664228. Зазначені правовстановлюючі документи вважає прийняті всупереч вимог цивільного законодавства, а тому є незаконними та підлягають скасуванню в зв`язку з наступним:

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружилися 20.02.1971 року. Спірний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 був побудований позивачкою та ОСОБА_4 у період шлюбу -у 1988 році. Будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , з чоловіком побудували спільною працею та за спільні кошти, що стверджується випискою з погосподарської книги с. Кушниця за 1991-1995 роки. Відповідно до вказаної виписки, забудовником та головою дворогосподарства був ОСОБА_4 , житловий будинок побудований у 1988 році.

Крім того, відповідно до інвентарної справи, яка була виготовлена 28.04.2011 року КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» у розділі характеристика будинку, господарських будівель та споруд , зазначено, що житловий будинок збудований у 1989 році.

Житловий будинок збудований подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час спільного проживання та за спільні гроші, а тому є спільною сумісною власністю та частки є рівними, у відповідності до вимог ст. 28 КпШС УРСР.

Відповідач ОСОБА_2 незаконно набув право власності на спірний житловий будинок, так як не був його забудовником. На час будівництва спірного житлового будинку йому було 14 років. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 па час набуття права власності на житловий будинок та земельну ділянку перебували у шлюбі.

Крім того, відповідно до виписки з по господарської книги с. Кушпиця за 1991-1995 роки, згідно записів по господарської книги по даному дворогосподарству було надано земельну, ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розміщений даний житловий будинок.

Отже, у користуванні подружжя з часу будівництва житлового будинку перебувала земельна ділянка, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі безоплатно ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1423 га для будівництва і обслуговування житлового будинку прийняті з порушенням вимог ст. 118 ЗК України, згідно якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

На час подання заяви ОСОБА_2 до Кушницької сільської ради, був живий власник спірного житлового будинку ОСОБА_4 та тільки він і позивачка мали право на приватизацію земельної ділянки, яка була надана нам для будівництва житлового будинку.

Судом до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Хустську РДА, представник якої в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у їх відсутність.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві та просила справу розглянути без її участі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, а справу просив розглянути без його участі (а.с.50)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, а тому справа розглянулася на підставі ст. 223 ЦК України у її відсутність.

Представник відповідача Керецьківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради (а.с. 49)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видано виконкомом Кушницької сільської ради 04 травня 2020 року, актовий запис № 20 (а.с.10).

Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

У червні 2021 року, маючи намір оформити спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, звернулась до приватного нотаріуса. Однак, при зверненні до КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» за запитом нотаріуса про надання інформації про спадковий будинок, було виявлено, що 30.06.2011 року виконкомом Кушницької сільської ради на підставі рішення виконкому Кушницької сільської ради від 21.06.2011 року № 64 було видано на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво на право власності па нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Згідно витягу про державну реєстрацію прав, зазначений житловий будинок був зареєстрований у КП «Іршавське БТІ» за відповідачем ОСОБА_2 18.08.2011 року, що стверджується Інвентарною справою №317/533/34429943 , яка була судом витребувана з КП "Іршавське бюро тезнічної інвентаризації".

Крім того, 29.08.2013 року реєстраційною службою Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності па нерухоме майно- земельну ділянку площею 0,1423 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 2 121985200:08:001:0014, індексний помер : 8664228 (а.с.20).

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружилися 20.02.1971 року. Спірний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 був побудований позивачкою та ОСОБА_4 у період шлюбу -у 1988 році. Будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , з чоловіком побудували спільною працею та за спільні кошти, що стверджується випискою з по господарської книги с. Кушниця за 1991-1995 роки. Відповідно до вказаної виписки, забудовником та головою дворогосподарства був ОСОБА_4 , житловий будинок побудований у 1988 ропі.

Крім того, відповідно до інвентарної справи, яка була виготовлена 28.04.2011 року КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» у розділі характеристика будинку, господарських будівель та споруд , зазначено, що житловий будинок збудований у 1989 році.

Житловий будинок збудований подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час спільного проживання та за спільні гроші, а тому є спільною сумісною власністю та частки є рівними, у відповідності до вимог ст. 28 КпШС УРСР.

Відповідач ОСОБА_2 незаконно набув право власності на спірний житловий будинок, так як не був його забудовником. На час будівництва спірного житлового будинку йому було 14 років. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час набуття права власності на житловий будинок та земельну ділянку перебували у шлюбі.

Крім того, відповідно до виписки з по господарської книги с. Кушниця за 1991-1995 роки , згідно записів по господарської книги по даному дворогосподарству було надано земельну, ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розміщений даний житловий будинок.

Отже, у користуванні подружжя з часу будівництва житлового будинку перебувала земельна ділянка , яка була н надана для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі безоплатно ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1423 га для будівництва і обслуговування житлового будинку прийняті з порушенням вимог ст. 118 ЗК України, згідно якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

На час подання заяви ОСОБА_2 до Кушницької сільської ради, був живий власник спірного житлового будинку ОСОБА_4 та тільки він і позивачка мали право на приватизацію земельної ділянки, яка була надана нам для будівництва житлового будинку.

Відповідно до ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 року (який діяв на час виникнення та існування правовідносин подружжя щодо будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.ст. 60,63 Сімейного кодексу України (який діяв з 01.01.2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, с об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права па володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із ст. 357 Цивільного кодексу України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або за законом.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій ст. 120 Земельного кодексу, особа, яка набула права власності на частку в праві па будівлі чи споруди, стає власником (користувачем) відповідної частки у праві на земельну ділянку на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичі особи набувають права власності та права користування земельними ділянками земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Отже, свідоцтво про право власності на земельну ділянку є документам, що посвідчує право власності й видається на підставівідповідних рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видані відповідні свідоцтва так і рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування на право власності на земельні ділянки.

Суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи: рішення виконавчого комітету Кушницької сільської ради № 64 від 21 червня 2011 року щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності па житловий будинок, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане виконкомом Кушницької сільської ради 30.06.2011 року; рішення восьмої сесії шостого скликання Кушницької сільської ради від 15 листопада 2012 року щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1423 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видано реєстраційною службою Іршавького районного управління юстиції Закарпатської області від 29.08.2013 року (індексний номер : 8664228), прийняті всупереч вимог цивільного законодавства, а тому є незаконними та підлягають скасуванню. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 80, 83, 89, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 83, 116, 78, 80, 117 ЗК України,

Р І Ш И В:

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Кушницької сільської ради № 64 від 21 червня 2011 року щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видано ОСОБА_2 виконавчим комітетом Кушницької сільської ради 30.06.2011 року та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним та скасувати рішення восьмої сесії шостого скликання Кушницької сільської ради від 15 листопада 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо складання документів та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1423 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності па нерухоме майно серії НОМЕР_1 , яке видане реєстраційною службою Іршавеького РУЮ 29.08.2013 року, щодо права власності ОСОБА_2 па земельну ділянку площею 0,1423 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровийномер: :08:001:0014, індексний номер 8664228 та скасувати його реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : І. А. Даруда