Ухвала

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 939/1877/20

провадження № 61-211ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просила суд забезпечити майбутні позовні вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 , оскільки до складу даної земельної ділянки на даний час увійшла і належна їй земельна ділянка з кадастровим номером № :02:004:0078.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 , заборонивши її відчуження.

У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Крім того, заявник порушує питання про постановлення окремих ухвал щодо судді Бородянського районного суду Київської області Міланіч А. М., суддів Київського апеляційного суду Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Крижанівської Г. В. та адвоката Горбаченко М. О.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує порушення норм процесуального права, зокрема, те, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову судами не мотивовано чому невжиття таких заходів як накладення арешту на нерухоме майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутися до суду. Вважає, що ОСОБА_2 не сплатила судовий збір за подання заяви. Звертає увагу на те, що заява про забезпечення позову була подана представником ОСОБА_2 - адвокатом Горбаченко М. О., яка не мала на це повноважень. Зазначає, що накладення арешту на належну йому земельну ділянку порушує його права на розпорядження нею, зокрема, здачі в оренду та отримання від цього прибутку.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року.

Витребувати з Бородянського районного суду Київської області цивільну справу № 939/1877/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 03 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк