Справа № 462/3689/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/2538/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.Б.,

з участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника Львівської міської ради Цап П.М., представника Приватного підприємства «Торговий Дім «Галпідшипник» Манющак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Приватне підприємство «Торговий Дім «Галпідшипник», приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольга Петрівна, Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Шрифт» про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне підприємство (далі ПП) «Торговий Дім «Галпідшипник», приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П., ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ», Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Шрифт», про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що земельна ділянка площею 0,783 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0024, зареєстрована у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року, якою визнано мирову угоду між сторонами у справі № 465/3750/15-ц за позовом ПП «Виробничо комерційна фірма «Купол ЛВ» до ОСОБА_3 і ТОВ «Шрифт» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки.

Відповідно до умов цієї мирової угоди сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань ОСОБА_3 та ТОВ «Шрифт» за договорами позики і поруки шляхом передачі ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» відступного у вигляді (з поміж іншого майна) спірної земельної ділянки, яка належала ТОВ «Шрифт» на підставі Державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року. А згідно з листом відділу Держгеокадастру у м. Львові від 11 травня 2016 року, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, спірна земельна ділянка зареєстрована на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року № 465/3750/15-ц, а інформація про реєстрацію державного акта на право власності на цю земельну ділянку від 11 жовтня 2000 року відсутня. При цьому, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24 травня 2016 року № 59794366 спірна земельна ділянка на праві власності належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2016 року № 755, посвідченого приватним нотаріусом Новосад О. П.

Разом з тим, рішенням Львівського міського виконавчого комітету від 29 серпня 1996 року № 450 «Про надання переможцям 8-го земельного аукціону у м. Львові: ПП «Торговий дім «Галпідшипник», ОСОБА_4 земельних ділянок та дозволу на проектування і будівництво об`єктів промислового та житлового призначення» ПП «Торговий дім «Галпідшипник» було надано земельну ділянку на АДРЕСА_2 площею 5 000 кв. м за рахунок земель міста в довгострокове користування на умовах оренди терміном на 50 років для будівництва промислового підприємства ІV-V класу і на підставі цього рішення з ПП «Торговий дім «Галпідшипник» укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,5 га на АДРЕСА_2 для будівництва промислового підприємства ІV-V класу терміном до 29 серпня 2046 року.

Рішень про вилучення з користування ПП «Торговий дім «Галпідшипник» земельної ділянки площею 0,5 га на АДРЕСА_2 та передачі іншим фізичним/юридичним особам у власність чи користування Львівською міською радою не приймалось, однак згідно з листом управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин від 10 червня 2016 року земельна ділянка площею 0,5 га на АДРЕСА_2 входить в межі спірної земельної ділянки.

Вважала, що в результаті укладення вищезгаданої мирової угоди, затвердженої ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року, спірна земельна ділянка незаконно вибула з володіння територіальної громади м. Львова.

Ураховуючи викладене, Львівська міська рада просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 26 лютого 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О. П., у частині передачі земельної ділянки, площею 0,783 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0024, та витребувати у ОСОБА_1 з незаконного володіння на користь Львівської міської ради цю земельну ділянку.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26 жовтня 2018 року позов частково задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради земельну ділянку площею 0,783 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:011:0024.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що помилковий є висновок суду про те, що підставою виникнення права власності ПП «Виробничо комерційна фірма «Купол ЛВ» на спірну земельну ділянку була мирова угода, затверджена ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 18 червня 2015 року, оскільки «виникнення права приватної власності на спірну земельну ділянку відбулося на 15 років раніше іншим шляхом, а в 2015 році відбувся лише перехід права приватної власності до ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ».

Вважав, що суд не дослідив первинне виникнення права власності на спірну земельну ділянку.

Зазначав, що державний акт на спірну земельну ділянку не є сфальшований, підписи і печатка дійсні, а тому вважає, що висновок суду щодо відсутності волі Львівської міської ради на оформлення права власності на землю на ТзОВ «Шрифт» згідно державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року є недоведеною і бездоказовою.

Вважав, що суд першої інстанції не дослідив всі необхідні докази, які вимагаються для витребування спірної земельної ділянки, оскільки такі відсутні у матеріалах справи.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Львівської міської ради Цап П.М., представника Приватного підприємства «Торговий Дім «Галпідшипник» Манющак С.В. на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24 травня 2016 року земельна ділянка кадастровий номер :05:011:0024, площею 0,783 га за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 755 від 26 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П.

Підставою виникнення права приватної власності ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» на земельну ділянку площею 0,7830 га за адресою: АДРЕСА_1 була мирова угода, затверджена ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року у справі № 465/3750/15-ц за позовом ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» до ОСОБА_3 ,ТОВ «Шрифт» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки. А на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер НОМЕР_1 від 06 листопада 2015 року виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції спірна ділянка належала на праві приватної власності ПП «Транспортні інвестиції плюс».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року у справі №465/3750/15-ц за позовом ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» до ОСОБА_3 , ТОВ «Шрифт» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки визнано мирову угоду, відповідно до якої сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ «Шрифт» за договорами позики і поруки шляхом передачі ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» відступного у вигляді, з-поміж іншого майна, земельної ділянки площею 0,7830 га, на АДРЕСА_1 , яка належала ТОВ «Шрифт» на підставі Державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року № ЛВ052773.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 18 жовтня 2016 року вказана ухвала Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року скасована, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Після чого ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року, справу № 465/3750/15-ц за позовом ПП «Виробничо-комерційна фірма «Купол ЛВ» до ОСОБА_3 , ТОВ «Шрифт» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки залишено без розгляду.

Згідно з відповіді відділу Держгеокадастру у м. Львові від 11 травня 2016 року, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, земельна ділянка кадастровий номер :05:011:0024 зареєстрована у Державному земельному кадастрі на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2015 року № 465/3750/15-ц, 2/465/2296/15.

Інформація про реєстрацію державного акта на право власності на землю від 11 жовтня 2000р. № ЛВ052773 відсутня.

Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів прийнято рішення від 29 серпня 1996 року № 450 «Про надання переможцям 8-го земельного аукціону у м. Львові: ПП «Торговий дім «Галпідшипник», ОСОБА_4 земельних ділянок та дозволу на проектування і будівництво об`єктів промислового та житлового призначення», де у пункті 1 передбачено надати переможцям 8-го земельного аукціону у м. Львові земельні ділянки: ПП «Торговий дім «Галпідшипник» земельну ділянку на АДРЕСА_2 площею 5000 кв. м за рахунок земель міста у довгострокове користування на умовах оренди терміном на 50 років для будівництва промислового підприємства ІV-V класу.

25 листопада 1996 року на підставі рішення Львівської міської ради народних депутатів від 29 серпня 1996 року № 450 між Львівською міською радою та ПП «Торговий дім «Галпідшипник» укладено договір на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) загальною площею 0,5 га на вул. Бічна Збиральна для будівництва промислового підприємства ІV-V класу терміном на п`ятдесят років до 29 серпня 2046 року.

Відповідно до листа управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин від 10 червня 2016 року земельна ділянка площею 0,5 га на вул. Бічній Збиральній входить в межі земельної ділянки площею 0,7830 га на АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з кримінального провадження №0000057, 22 липня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстрована заява ОСОБА_5 (ПП «ТД «Галпідшипник») про кримінальне правопорушення, а саме, що невідомими особами було підроблено державний акт на право приватної власності на землю від 11 жовтня 2000 року № ЛВ052773 щодо земельної ділянки на АДРЕСА_2 , правова кваліфікація за частиною першою статті 358 КК України. Орган досудового розслідування: Франківський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, оригінал Державного акту на право приватної власності на землю від 11 жовтня 2000 року № ЛВ052773, який би підтверджував право власності ТзОВ «Шрифт» на спірну земельну ділянку, відсутній.

Відповідно до наявної у матеріалах справи фотокопії Державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року ЛВ № 052773, підставою для його видачі був Договір про припинення зобов`язання №01/09/00 від 06 вересня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за №5817.

Статтею 17 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі Державного акту на право власності на землю від 11.10.2000 року ЛВ № 052773), було встановлено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки на підставі клопотань зазначених підприємств, кооперативів та товариств, а частиною 3 статті 18 що придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку.

Згідно пункту 1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженоїНаказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року (в редакції, чинній на момент видачі Державного акту на право власності на землю від 11.10.2000 року ЛВ № 052773), державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

Таким чином, земельним законодавством передбачалося, що державні акти видаються на підставі рішень, зокрема, міських рад і лише в окремих випадках, визначених статтею 18 ЗК України, а саме - щодо земельних ділянок, що перебували у колективній або приватній власності, придбання провадилось за договором купівлі-продажу, який посвідчувався у нотаріальному порядку.

Таким чином, Договір про припинення зобов`язання №01/09/00 від 06 вересня 2000 року не міг бути належною підставою для вибуття спірної земельної ділянки з власності територіальної громади м. Львова, а тому посилання на цей Договір у Державному акті на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року ЛВ № 052774, як на підставу видачі такого акту, не відповідає вимогам чинного на той час законодавства, оскільки відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про вибуття спірної земельної ділянки з власності територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Виходячи з аналізу статей 387, 388 ЦК України, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності шляхом витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Предмет доказування у справах за таким позовом становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи, в якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності в позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на зазначене майно.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Беручи до уваги відсутність оригіналу Державного акту на право власності на землю від 11 жовтня 2000 року ЛВ № 052773, а також доказів того, що Львівською міською радою приймалося рішення щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, є всі підстави для висновку про те, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника не з його волі, а відтак наявні підстави для витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.