Ухвала

19 січня 2021 року

м. Київ

справа № 752/15042/19

провадження № 61-15736ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними угоди та договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі № 752/15042/19.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

При цьому в ухвалі від 16 листопада 2020 року суд навів положення частини другої статті 389 та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У листопаді 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу, однак знов не виконав вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та не зазначив в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Крім того, уточнена касаційна скарга була подана до суду в одному екземплярі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року продовжено ОСОБА_1 до

06 січня 2021 року строкдля усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень передбачених частиною другою статті 389 ЦПК Українита надання суду копії уточненої касаційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

При цьому в ухвалі від 14 грудня 2020 року суд повторно навів положення частини другої статті 389, а також та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, які підлягали виконанню.

Копія ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2020 року вручена ОСОБА_1

26 грудня 2020року.

02 січня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу.

Однак і в цій уточненій касаційній скарзі заявник знов всупереч вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та ухвал Верховного Суду від 16 листопада 2020 року і від 14 грудня 2020 року не зазначив підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, які визначені чинною редакцією частини другої статті 389 ЦПК України.

Належне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, має важливе значення, оскільки касаційний перегляд здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України); підстави відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України); в окремих випадках встановлення відсутності підстав касаційного оскарження, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, може бути підставою для закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Верховний Суд в ухвалах від 16 листопада 2020 року та від 14 грудня 2020 року двічі вказував заявнику на необхідність належного виконання вимог пункту 5

частини другої статті 392 ЦПК України, продовжував строк усунення недоліків касаційної скарги, однак у встановлений судом строк вимоги ухвал

від 16 листопада 2020 року і від 14 грудня 2020 року належним чином не виконані, недоліки касаційної скарги не усунені, підстави касаційного оскарження передбачені статтею 389 ЦПК України не зазначені.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними угоди та договору поруки.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович