справа № 361/1827/19
провадження № 2-п/361/30/21
УХВАЛА

13 вересня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вольвака О.М. звернувся до суду із заявою, у якій просив суд переглянути заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, скасувати його та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви зазначав, що заочним рішенням суду від 26 травня 2019 року, ухваленим у справі № 361/1827/19, з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 01 січня 2018 року в розмірі 30000 доларів США та судовий збір у розмірі 8028 грн. 69 коп. Про розгляд судом даної справи йому відомо не було, оскільки будь-яких повідомлень від суду він не отримував. Судові повістки про його (відповідача) виклик до суду повернулися з відміткою за закінченням терміну зберігання, що згідно із роз`ясненнями, наданими Великою Палатою Верховного Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, не вважається належним повідомленням відповідача про дату, час і місце розгляду справи та не свідчить про відмову сторони від одержання судової повістки. Наявна у матеріалах справи копія нібито розписки ОСОБА_1 від 01 січня 2018 року про отримання від позивача коштів ним не складалася та не могла складатися, оскільки він є громадянином Туреччини, письмовою російською мовою, якою написана розписки, не володіє і не володів, а відтак не міг написати вказану розписку. Текст розписки складений з помилками та не підтверджує відомостей про отримання коштів в іноземній валюті в розмірі 30000 доларів США, оскільки в розписці вказано еквівалент цієї суми коштів. Неналежне повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи позбавило відповідача можливості подати до суду відзив на позовну заяву та повідомити суд про вказані вище, істотні для даної справи обставини, що вплинуло б на ухвалення судом рішення у справі та не призвело б до неправильного вирішення судом спору. Крім того, вказував на те, що суд згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку із неодноразовими неявками позивача у судові засідання повинен був залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідача ОСОБА_3 та його представник адвокат Вольвак О.М. у суді дану заяву підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеному, просили суд заяву задовольнити, заочне рішення суду від 26 травня 2019 року скасувати та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Дегтярьов О.Ф. у судовому засіданні проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_3 про скасування заочного рішення суду від 26 травня 2019 року про стягнення із останнього суми заборгованості за договором позики від 01 січня 2018 року в розмірі 30000 доларів США заперечував, вказуючи на те, що про дату, час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання. Зазначаючи у заяві про те, що відповідач ОСОБА_3 розписку про отримання грошових коштів не писав, представник останнього фактично зазначає про наявність складу кримінального правопорушення (злочину), за цією логікою сторони відповідача позивач надав фактично суду підроблену розписку, проте правоохоронні органи про це вони не повідомили, що видається дивним. Для з`ясування повноти взаємовідносин сторін вважає за доцільне витребувати до матеріалів справи належним чином засвідчену копію договору про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем і адвокатом.

З`ясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

26 травня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 361/1827/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 січня 2018 року в розмірі 30000 доларів США та судовий збір у розмірі 8028 грн. 69 коп.

Відповідач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 26 травня 2019 року, вказував на те, що про розгляд справи йому не було відомо, судові повістки він не отримував, тому був позбавлений можливості повідомити суд про істотні обставини справи, що суттєво вплинуло б на рішення суду, а саме про те, що розписку про отримання грошових коштів від 01 січня 2018 року в розмірі 30000 доларів США він не писав.

За змістом ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених норм цивільного процесуального закону, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності існування одночасно таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення та не подав відзив на позовну заяву саме з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 направлявся запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві та Київській області.

За відомостями, що надійшли до суду із вказаного Відділу реєстрації, вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання відповідача у справі ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 , яка вказана у позовній заяві.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судові повістки про дату, час і місце розгляду справи направлялися судом відповідачу ОСОБА_3 за вказаною вище адресою.

Із матеріалів справи видно, що копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження, судові повістки направлялися відповідачу ОСОБА_1 на зазначену адресу, зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання рекомендованими листами з повідомленням про вручення, проте повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Наведене свідчить про те, що судом було виконано вимоги цивільного процесуального законодавства щодо надсилання відповідачу у справі ОСОБА_3 процесуальних документів та судових повісток.

Великою Палатою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у постанові у справі № 752/11896/17-ц зроблено висновок про те, що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення за закінченням терміну зберігання є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Повідомлення відповідачем ОСОБА_3 у заяві про перегляд заочного рішення про те, що наявну в матеріалах справи розписку від 01 січня 2018 року про отримання від позивача грошових коштів у сумі 30000 доларів США він не писав, оскільки російською мовою, якою написана розписки, не володіє має істотне значення для правильного вирішення спору.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року.

Посилання відповідача у заяві про перегляд заочного рішення суду на те, що у зв`язку із неявкою в судові засідання позивача суд не виконав вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України щодо залишення без розгляду позову ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, є необґрунтованими, оскільки останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадженняна 14.00 год. 09 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.