Справа № 342/1201/20
Провадження № 2-о/342/7/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

присяжних Грицюк О.Я.

Костюк О.В.,

при секретарі с/з: Козаченко Л.Д.,

за участю:

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення (заінтересовані особи: Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_2 )

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 подав до суду заяву про усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; просить записати його у Книзі реєстрації народжень органу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити прізвище усиновленої ним дитини з " ОСОБА_4 " на " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", а по-батькові з " ОСОБА_4 на " ІНФОРМАЦІЯ_9 ".

Вимоги мотивовані тим, що 26.05.2018 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Городенківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 26.05.2018 складено відповідний актовий запис за № 44. Від спільного проживання у них з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_9 . До реєстрації шлюбу із заявником, ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_10 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дочку - ОСОБА_4 . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2015 у справі № 342/1017/15-ц, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 розірвано, дитину ОСОБА_4 залишено проживати біля матері. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2016 у справі № 342/606/16-ц, ОСОБА_10 позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно спільної заяви від 01.06.2020, посвідченої нотаріально, ОСОБА_10 вказав, що не буде пред`являти будь-яких матеріальних чи нематеріальних претензій до дочки - ОСОБА_4 , та не буде заявляти вимог стосовно участі у її вихованні. У свою чергу, ОСОБА_2 , вказала, що добровільно відмовляється від стягнення аліментів з ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як наслідок, з 2015 року батько дитини, ОСОБА_10 не цікавиться життям, здоров`ям та вихованням дочки, з нею не спілкується. На сьогодні, ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_2 , та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проживають спільно у житловому будинку, який належить бабусі ОСОБА_2 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 бажає усиновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 23.09.2020 ним отримано позитивний висновок органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про доцільність усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_4 у заявника склалися дуже гарні стосунки, вона дуже прив`язалася до нього, вважає і називає його своїм батьком. ОСОБА_1 її дуже любить, турбується, піклується про неї, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини. ОСОБА_2 , як її мати, не заперечує проти усиновлення. Заявник працює і має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім`ї. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має гарний стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Згода батька дитини, ОСОБА_10 на усиновлення відсутня, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 219 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 219 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживають з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Саме таке положення склалося з батьком ОСОБА_4 , який проживає вже тривалий час окремо (з 2015 року), має іншу сім`ю. За минулі після розірвання шлюбу 5 років з боку ОСОБА_10 не було жодного випадку прояву уваги до дитини, зустрічі з нею, надання будь-якої допомоги і тим більше виховання. Не було також і цікавості як проходить життя дитини, як здоров`я, чи не потребує вона чогось. А це свідчить про те, що жодних батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини не виконував і не виконує. Як наслідок Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2016 у справі № 342/606/16-ц, ОСОБА_10 позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник бажає змінити прізвище усиновленої дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », а по-батькові з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

24.12.2020 заявником подано заяву про уточнення заявлених вимог, згідно якої ОСОБА_1 просить: оголосити його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) усиновлювачем малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Городенківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису № 44 від 06.06.2014, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - вказати батьком дитини - ОСОБА_1 ; - змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; - змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Візінський В.В. заявлені уточнені вимоги підтримали та просили задовільнити їх з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що заявлені уточнені вимоги ОСОБА_1 визнає повністю. Просить заяву ОСОБА_1 про усиновлення задовільнити, не заперечує щоб ОСОБА_1 оголосити усиновлювачем її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису №44 від 06.06.2014 року. Також пояснила, що із ОСОБА_1 уклала шлюб, під час шлюбу у них народилась спільна дитина, у чоловіка - ОСОБА_1 з її дочкою ОСОБА_4 склалися дружні та теплі стосунки, дочка чоловіка називає татом, любить його, вони усі разом проживають однією сім`єю.

Заінтересована особа - представник Органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Подали заяву, в якій вказують, що позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі, просять справу розглядати без їх участі. Заяву про уточнення позовних вимог отримали.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Постановлено справу розглядати в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні у складі одного судді і двох присяжних. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі змісту Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 06 червня 2014 року, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_10 та ОСОБА_2 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2015 у справі №342/1017/15-ц шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 19.11.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 73 розірвано. Дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати біля матері ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 26.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 26 травня 2018 року, про що 26 травня 2018 року складено відповідний актовий запис №44. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_9 , дружини ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22.01.2019 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2016 року у справі № 342/606/16-ц, яке набрало законної сили 17 жовтня 2016 року, позбавлено батьківських прав ОСОБА_10 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення ОСОБА_4 , яка є дочкою дружини заявника від першого шлюбу.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України «Про охорону дитинства»). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу).

Створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім`ї, сприяння усиновленню дітей, створення системи заохочення і підтримки усиновлювачів належать до основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (стаття 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»).

Держава зобов`язана турбуватися про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема забезпечити їх утримання та виховання (частина третя статті 52 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3) (пункти 3.1, 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною).

Як зазначив Конституційний Суд України у вищезазначеному рішенні, «згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)».

Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі ««Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз`єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з`ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сімї для дитини, а не надання дитини для сімї».

Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення.

Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони:

a) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на всиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною;

b) визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім`ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим;

c) забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни;

d) вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов`язаних з цією особою;

e) сприяють у необхідних випадках досягненню цілей цієї статті шляхом укладення двосторонніх і багатосторонніх домовленостей або угод та намагаються на цій підставі забезпечити, щоб влаштування дитини в іншій країні здійснювали компетентні власті чи органи (ст. 21 Конвенції про права дитини від 20.11.89 р. (підписана Україною: 21.02.90 р., набула чинності для України: 27.09.91 р.).

15 лютого 2011 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Відповідно до частини 1 статті 207 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів.

Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина 6 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частина 1, 2 статті 211 СК України).

Статтею 212 СК України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини .

Відповідно до частини 1-3 статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку.

Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її (стаття 219 СК України).

Відповідно до статті 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально (частина 1 статті 220 СК України).

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 (надалі «Постанова ПВСУ№ 3») «вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам».

Згідно з пунктом 8 Постанови ПВСУ № 3 «за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів».

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а неповнолітня дитина, яку він бажає усиновити ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, різниця у віці між заявником та дитиною, яку він бажає усиновити, складає більше, ніж 15 років.

Обставин, які б свідчили про наявність передбачених статтею 212 СК України підстав неможливості заявника бути усиновлювачем, судом не встановлено.

Актом обстеження житлово-побутових умов кандидатів в усиновителі, затвердженого начальником служби у справах дітей Городенківської РДА від 22.09.2020 та довідкою виконавчого комітету Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Вих. № 580/02-24 від 15.12.2020, підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично проживає разом із сім`єю в складі: дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дітей, за адресою: АДРЕСА_2 . Матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї добрі. Сім`я матеріально забезпечена. Для дочки ОСОБА_4 облаштована окрема кімната, де відведене місце для навчання, відпочинку та ігор. В будинку є достатньо місця для проживання та повноцінного розвитку дітей.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № 3051 від 02.09.2020, виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в АДРЕСА_2 та до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6810804, виданого 23.03.2005 Коломийським МБТІ стверджено, що власником будинку по АДРЕСА_2 є ОСОБА_14 .

ОСОБА_1 наймає (тимчасове платне користування) у ОСОБА_14 частину жилого приміщення по АДРЕСА_2 для проживання його сім`ї, що доводиться договором найму (оренди) жилого приміщення від 01.06.2020.

Згідно нотаріально засвідченого перекладу з чеської на українську мову трудового договору від 18.02.2019 та розрахункових листів за період 1-5/2020, ОСОБА_1 працює робітником в галузі будівництва у ТзОВ «Тіглерстав» (Прага) з 18.02.2019 на невизначений термін та отримує заробітну плату (щомісячна ставка 21700 Чк).

Відповідно до Висновку КНП Городенківської центральної районної лікарні про стан здоров`я від 05.08.2020 року ОСОБА_1 визнаний придатним до виконання батьківських обов`язків.

Згідно з Висновком КНП Городенківської центральної районної лікарні про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, яка може бути усиновлена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає АДРЕСА_2 .

Відповідно до Довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ІІА № 1778732 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 26.07.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Із копії характеристики вих. № 438/02-24 від 01.10.2020, виданої виконкомом Городницької сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , а проживає в АДРЕСА_2 ; за час проживання на території Городницької сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони; до громадських обов`язків відноситься чесно і добросовісно; користується повагою і авторитетом серед ровесників, спиртними напоями та психотропними речовинами не зловживає; до скоєння непорядних і негідних вчинків не схильний; яких небудь скарг до виконкому на нього не поступало.

Копією характеристики, виданою Городенківською ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, доводиться, що ОСОБА_4 навчається в Городенківській ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 з 01.09.2020; сім`я, в якій проживає ОСОБА_4 , приділяє належну увагу вихованню і навчанню дочки; з школи її часто забирає вітчим ОСОБА_1 , якому вона дуже радіє і з задоволенням ділиться інформацією про події в школі.

Згідно із Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідність його інтересам дитини від 23.09.2020 року №01-29/317 усиновлення малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вітчимом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним і таким, що буде відповідати інтересам дитини.

Із заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_2 добровільно відмовляється від стягнення аліментів з ОСОБА_10 на її користь на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повертає йому виконавчий лист про стягнення аліментів; ОСОБА_10 підтверджує, що не буде пред`являти будь-яких матеріальних чи нематеріальних претензій до ОСОБА_4 , та не буде заявляти вимоги стосовно участі у її вихованні.Заяву складено 01.06.2020 у м.Городенка Івано-Франківська область, у присутності приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я., який засвідчив справжність підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , встановив особи та перевірив їх дієздатність. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. та зареєстрована в реєстрі за №621, 622.

Відповідно до Заяви від 08.09.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дала свою згоду на усиновлення її малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила факт та згоду на усиновлення її малолітньої дочки ОСОБА_4 її чоловіком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Згідно з частиною 2 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

В поданій заяві та в судовому засіданні заявник просив внести зміни до актового запису про народження дитини, яку він бажає усиновити, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; вказати батьком дитини - ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, судом встановлено, що стан здоров`я, моральні якості та матеріальне становище ОСОБА_1 свідчить про його можливість бути усиновлювачем; він перебуває у шлюбі з матір`ю дочки ОСОБА_2 , у них вже є спільна дитина, любить малолітню ОСОБА_4 , займається її духовним та фізичним розвитком та має намір виховати цю дитину на правах батька, давши їй все необхідне.

Суд також враховує той факт, що дитина любить заявника (даний факт підтвердила в судовому засіданні мати ОСОБА_4 ), називає його батьком, що є свідченням взаємовідповідності заявника та дитини. Судом також враховується особа дитини та стан її здоров`я, а також її найвищий інтерес на проживання в повній сім`ї та на піклування і виховання з боку матері та батька, як важливого фактору у розвитку та вихованні чоловіка.

Заявник здатний і має бажання та можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити їй стабільні та гармонійні умови життя. Усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини.

З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки і піклування, виходячи з найвищих інтересів малолітньої ОСОБА_4 , з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 207, 208, 211, 212, 217, 218, 219, 220, 223, 224, 231, 233 Сімейного кодексу України,керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259-263, 313, 314, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнену заяву ОСОБА_1 про усиновлення (заінтересовані особи: Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_2 ) - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, жителя м. Городенка, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м.Городенка Івано-Франківської області.

Зобов`язати Городенківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису №44 від 06.06.2014 року, який складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні зміни:

- вказати батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, жителя м. Городенка, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

Роз`яснити учасникам судового процесу, що усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду.

Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копію рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення, зобов`язані не розголошувати її.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, місцезнаходження адреса: вул. І.Богуна, 13, м.Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область, .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 20.01.2021.

Суддя: Федів Л. М.

Присяжні: Грицюк О.Я.

Костюк О.В.