Справа № 647/1514/20
№ провадження 2/647/128/2021
У Х В А Л А

19.01.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Татаровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/1514/20 за позовом керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області, що діє в інтересах держави в особі Бериславської міської ради Херсонської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

учасники справи:

прокурор: Шахова Ю.В.

представник позивача: ОСОБА_2 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

17.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравцова С.І. про залишення позовної заяви без розгляду з підстав подання позову особою, яка не має цивільної дієздатності. Посилаючись на правову позицію Великої палати Верховного суду, висловлену у постанові від 26.05.2020 року у справу № 912/2385/18, зазначив, що при подачі позову керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області не обґрунтував наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не доведено, що Бериславська міська рада Херсонської області, в інтересах якої він звернувся з позовом, неналежним чином не виконує свої функції щодо захисту інтересів держави.

16.01.2021 року на адресу суду надійшло пояснення Бериславської місцевої прокуратури, з якого вбачається, що підставою звернення прокурора до суду із цим позовом стало невжиття Бериславською міською радою Херсонської області заходів щодо стягнення в судовому порядку з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. При цьому, про порушення інтересів держави Бериславська міська рада була обізнана як власник земельної ділянки, про що свідчить, зокрема, лист Бериславської міської ради від 26.06.2018 №02-27/470/18, адресований ОСОБА_1 , в якому вказується про намір укласти договір оренди земельної ділянки між Бериславською міською радою та ОСОБА_1 (лист наявний в матеріалах справи). Таким чином, позивачу ще у 2018 році було достовірно відомо, що відповідач не виконує умови щодо укладення договору оренди та використовує земельну ділянку що знаходиться на території Бериславської міської ради без правовстановлюючих документів. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У даному випадку прокурором встановлено порушення економічних інтересів держави, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 впродовж тривалого часу не уклав договір оренди землі та не сплачує кошти за користування земельною ділянкою, внаслідок чого місцевий бюджет недоотримує кошти. Водночас уповноваженим органом - Бериславською міською радою (власником землі та орендодавцем), заходів до стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати не вжито. Враховуючи встановлення порушення інтересів держави (недоотримання бюджетом коштів за використання земельної ділянки комунальної власності), їх значимість та бездіяльність з боку компетентною органу, у прокурора виникли обґрунтовані підстави для звернення до суду з цим позовом. На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурором листом від 11.06.2020 року № 81-3598 вих-20 повідомлено Бериславську міську раду, про здійснення представництва шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Прокурор та представник позивача заперечували проти задоволенні клопотання, вважали що подана прокурором позовна заява відповідає вимогам закону та підлягає судовому розгляду.

Відповідач та його представник адвокат Кравцов С.І. в судове засідання не з`явилися. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, про що свідчать потові конверти, які повернулися на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача також належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення (а.с.80, 124). Клопотанням від 16.01.2021 року просив провести судовий розгляд у режимі відео конференції. Ухвалою суду від 18.01.2021 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено через відсутність технічної можливості.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи судом встановлено наступне:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

У справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009 року, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

У постанові від 26.05.2020 року у справу № 912/2385/18 Велика палата Верховного суду, висловила правову позицію, відповідно до якої:

За положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 26.06.2018 року Бериславська міська рада направляла ОСОБА_1 договір оренди землі із додатками для підпису, чого зроблено не було. З цього часу позивачу було відомо про порушення інтересів держави, а саме недоотримання бюджетом коштів за використання відповідачем земельної ділянки комунальної власності без укладення договору оренди та, відповідно, сплати орендної плати. Проте, Бериславська міська рада ніяких заходів по захисту інтересів держави не здійснювала. Після виявлення порушення керівник Бериславської місцевої прокуратури повідомив голову Бериславської міської ради Херсонській області про намір звернутися до суду в інтересах держави, зважаючи на те, що ОСОБА_1 безпідставно зберігає кошти у розмірі орендної плати, що безумовно становить суспільний інтерес. У зв`язку з тим, що Бериславська міська рада, як орган, уповноважений на виконання функцій держави, не повідомила прокуратуру про намір самостійно звернутися до суду із відповідним позовом, не висловила заперечень щодо подання такого позову прокурором, керівник Бериславської місцевої прокуратури правильно вбачав підстави для представництва в суді інтересів держави в особі Бериславської міської ради Херсонської області, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76-81, 257, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравцова Сергія Ігоровича про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. О. Корсаненкова