Справа № 352/231/21
Провадження № 2/352/443/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно на праві спільної сумісної власності подружжя і за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач у лютому 2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Після уточнення позову 03.08.2021 р. просив визнати за ним право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0594 га з кадастровим номером :08:001:0195 у садівничому товаристві «Райдуга» в с. Марківці Тисменицького району Івано-Франківської області з підстав належності Ѕ частки садового будинку і земельної ділянки на праві спільної сумісної власності подружжя та Ѕ частки садового будинку і земельної ділянки за набувальною давністю.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 28.07.1984 р. до 28.05.2008 р. Придбане під час шлюбу нерухоме майно після розірвання шлюбу поділене рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2014 р. у рамках розгляду цивільної справи № 2-774/11. Під час перебування у шлюбі з відповідачкою він на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 23.07.2001 р. також купив земельну ділянку для садівництва площею 0,0615 га, яка знаходиться на території Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, та садовий будинок АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ним, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2019 р. Відповідно до звіту про незалежну оцінку садового будинку його вартість складає 49650 грн., згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 15000 грн. Після розірвання шлюбу з відповідачкою він протягом тринадцяти років користується вказаним нерухомим майном, яке не було предметом поділу після розірвання шлюбу. Таким чином, він користується своєю половиною садового будинку та земельної ділянки, що належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, та добросовісно, відкрито, безперервно користується належною відповідачці на праві спільної сумісної власності подружжя половиною садового будинку та земельної ділянки. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням про надання нею письмової згоди на відчуження вказаного нерухомого майна, однак, відповідачка не з`являється до нотаріуса для написання такої згоди. У зв`язку з цим порушується його право як власника майна на розпорядження майном. Оскільки позивач добросовісно заволодів чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, доглядає і утримує садовий будинок, обробляє земельну ділянку, він набув права власності на половину садового будинку та земельної ділянки за набувальною давністю.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідачка повторно не з`явилася у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1984 р. до 28.05.2008 р.

Придбане сторонами під час шлюбу нерухоме майно після розірвання шлюбу поділене між ними рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2014 р. у рамках розгляду цивільної справи № 2-774/11 (а.с.10-12).

Крім того, встановлено, що позивач під час перебування у шлюбі з відповідачкою на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 23.07.2001 р. купив земельну ділянку для садівництва площею 0,0615 га, яка знаходиться на території Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, та садовий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7). Право власності позивача на придбаний садовий будинок зареєстровано ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 24.02.2011 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав (а.с.8).

Право власності позивача на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0594 га з кадастровим номером :08:001:0195 у садівничому товаристві «Райдуга» а с. Марківці Тисменицького району Івано-Франківської області зареєстровано також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2019 р., що підтверджується відповідними витягами (а.с. 9, 24).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку садового будинку його вартість складає 49650 грн. (а.с.13-16), згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 15000 грн. (а.с.17-20).

Судом встановлено, що позивач, користуючись своєю половиною садового будинку та земельної ділянки, що належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, після розірвання шлюбу добросовісно заволодів чужим нерухомим майном, а саме належною його колишній дружині на праві спільної сумісної власності подружжя половиною садового будинку та земельної ділянки, та продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном більше десяти років.

Відповідно до вимог ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частини 1, 2 ст.369 ЦК України).

У відповідності з вимогами ч. 1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст.68 СК України, ст. 344, 368, 369 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно на праві спільної сумісної власності подружжя і за набувальною давністю задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 вартістю 49650 грн. та на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0594 га з кадастровим номером :08:001:0195 у садівничому товаристві «Райдуга» в с. Марківці Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 15000 грн. з підстав належності Ѕ (однієї другої) частки садового будинку і земельної ділянки на праві спільної сумісної власності подружжя та Ѕ (однієї другої) за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 19.11.2021 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ