ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Чернівці

справа № 723/3695/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_3 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2020 року, (головуючий у І-й інстанції Пташник А.М.),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 11 листопада 1979 року по 22 грудня 2008 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

За час шлюбу ними побудовано житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 , однак будинок, будівництво якого завершено, в експлуатацію не зданий.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року у справі № 723/198/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будівельних матеріалів та обладнання спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину цих матеріалів та обладнання, яке змінено постановою апеляційного суду Чернівецької області від 20 серпня 2018 року, визнано будівельні матеріали та обладнання, які були використані в будівництві житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/7/21

будівництві житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», літньої кухні літ. «Ж», на влаштування воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, огорожі № 3.

Вартість використаних сторонами в будівництві житлового будинку літ. «А» матеріалів та обладнання становить 76 507 гривень, тим самим частка позивача у будівельних матеріалах та обладнання, використаних у будівництві житлового будинку, становить 38 253,5 гривень, а вартість будівельних матеріалів та обладнання, використаних сторонами у будівництві господарських будівель та споруд, становить 472 935 гривень, тим самим частка позивача у будівельних матеріалах та обладнаннях, використаних у будівництві господарських будівель та споруд, становить 236 467,5 гривень.

Таким чином, розмір частки позивача у будівельних матеріалах та обладнання, використаних у будівництві житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 274 721 гривню.

Відповідач ОСОБА_2 , який є забудовником, відмовляється здавати житловий будинок та господарські будівлі і споруди до експлуатації, а спільне використання будівельних матеріалів та обладнання, які визнані спільною частковою власністю сторін, як зазначає позивач є неможливим.

Згоди щодо поділу будівельних матеріалів та обладнання, використаних в будівництві житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , не досягнуто.

Враховуючи вищевикладене просила суд в порядку поділу виділити їй у власність будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві літньої кухні літ. «Ж», вартістю 272 477 гривень та огорожі № 3 вартістю 1 958 гривень, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі № 3, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», на влаштування воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норми матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що висновки суду першої інстанції про відсутність належних доказів виділу в натурі будівельних матеріалів та обладнання пропорційним частці у спірному будинковолодінні не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі. Будівельні матеріали та обладнання знаходяться у спільній частковій власності сторін і відповідно до постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 20.08.2018 року і їх вартість становить 472 935 гривень, тобто розмір її частки становить 274 721 гривню.

Посилається на те, що оскільки будівельні матеріали та обладнання є предметами матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такі речі в розумінні ст.ст.179,181 ЦК України є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжя або спільної часткової власності і підлягає поділу між ними.

Вважає, що право спільної часткової власності сторін на будівельні матеріали та обладнання, використані у будівництві житлового будинку, господарських будівель та споруд, може бути припинене шляхом їх поділу з виділенням при цьому позивачці у власність будівельні матеріали та обладнання, використаних у будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі №3, вартість яких відповідає її частці у спільному майні.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала належних доказів виділу їй в натурі будівельних матеріалів та обладнання пропорційним її частці у спірному будинковолодінні, та з урахуванням яких саме обставин необхідно виділити у їй власність будівельні матеріали, які використані у будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі № 3».

З такими висновками не погоджується колегія суддів виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 11 листопада 1979 року по 22 грудня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого ними спільно побудовано житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 .

Будинок в експлуатацію не зданий.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року, яке змінено постановою апеляційного суду Чернівецької області від 20 серпня 2018 року, визнано будівельні матеріали та обладнання, які були використані в будівництві житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнано за ОСОБА_1 право власності на Уг частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в будівництві житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», літньої кухні літ. «Ж», на влаштування воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, огорожі № 3.

Отже, вказані будівельні матеріали та обладнання знаходяться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з постанови апеляційного суду від 20 серпня 2018 року та висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 481 від 1 липня 2018 року вартість використаних сторонами в будівництві житлового будинку літ. «А» матеріалів та обладнання становить 76507 грн (50342 + 12695 + 13470=76507), а вартість будівельних матеріалів та обладнання, використаних сторонами у будівництві господарських будівель та споруд, становить 472 935 грн, зокрема на будівництво сараю літ. «Б» використано матеріали та обладнання вартістю 21420 грн; сараю літ. «Д» - 80864 грн; сараю літ. «Е» - 70468 грн; літньої кухні літ. «Ж» - 272477 грн; на влаштування воріт з хвірткою № 1 - 8126 грн, огорожі № 2 - 17622 грн, огорожі № 3 - 1958 грн.

Отже, розмір частки позивачки у будівельних матеріалах та обладнання, використаних у будівництві житлового будинку, господарських будівель і споруд в грошовому еквіваленті становить 274 721 грн. (76507:2) + (472935 : 2) = 274721).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Обґрунтовуючи дану позовну заяву позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 , який є забудовником, фактично проживає у вказаному будинку, відмовляється здати в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а спільне їх використання є неможливим, тому просила виділити їй взамін всі будівельні матеріали і обладнання використані у будівництві літньої кухні вартістю 272 477 грн. та огорожі №3 вартістю 1958.

Згідно з ч.І ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст.5 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеного в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такій спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру порушення цього права та можливості його захисту в обраний ним спосіб .

Отже особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення і забезпечити поновлення порушеного права.

Способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом визначені уч.2 ст.16 ЦК України

Згідно з ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити право власності на свою частку в спільному майні з отриманням грошової компенсації на свою користь, регулюються також положенням частини другої статті 364 ЦК України, яка передбачає, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Будівельні матеріали та обладнання є предметами матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такі речі в розумінні ст.ст. 179, 181 ЦК України є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю або спільної часткової власності і підлягає поділу між ними.

Сторонами не досягнуто згоди щодо поділу будівельних матеріалів та обладнання, використаних в будівництві житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично проживає у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Вартість будівельних матеріалів та обладнання, які йому належить у цьому будинку, складає 298 484,50 грн. або 88,64%. При цьому вартість будівельних матеріалів та обладнання, використаних у будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі №3 274 435 грн., що практично пропорційно вартості частки позивачки у будівельних матеріалах та обладнанні, використаних у процесі будівництва житлового будинку (274 721 грн).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за встановлених обставин позивачці у власність слід виділити будівельні матеріали та обладнання, використані у будівництві літньої кухні та огорожі №3, вартість яких відповідає її частці у вартості частки у будівельних матеріалах та обладнанні, використаних у процесі будівництва житлового будинку. Такий поділ будівельних матеріалів між сторонами дасть їм змогу використовувати вказані будівельні матеріали та обладнання, використані у процесі будівництва не залежно один від одного.

При цьому слід припинити право спільної часткової власності відповідача на будівельні матеріали та обладнання, які використані у будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі №3, а також припинити право спільної часткової власності позивачки на будівельні матеріали і обладнання, які використані у будівництві житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», воріт з хвірткою №1 та огорожі №2.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладених обставин справи та вимог закону апеляційний суд визначивши характер спірних правовідносин, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволенням позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 6860 гривень 88 коп. витрат пов`язаних зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Крім того, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Так, апеляційний суд враховує наступне.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Факт надання правової допомоги та сума гонорару за її надання підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 16 липня 2019 року (а.с.74-79), звітом (актом) про надані послуги від 30 березня 2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №22/20/1 від 30 березня 2020 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 сплатила Адвокатському об`єднаню «Поляк і партнери» грошові кошти в сумі 10235,20 грн за надання правничої допомоги, а саме: 16.07.2019р. консультація клієнта в офісі (1год.); 16.07.2019р. визначення правової позиції по справі (30хв.); 03.09.2019р. підготовка позовної заяви (2 год.); підготовка та завірення додатків до позовної заяви (30 хв.); 10.12.2019р. підготовка та представництво інтересів клієнта в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області (1 год.); 27.02.2020р. підготовка та представництво інтересів клієнта в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області (1 год.);Загальний розмір витрат на правовому допомогу становить 10235,20 грн.

Разом з тим, як вбачається із звіту про надані послуги, адвокатом включено до загального розрахунку витрат, витрати на представництво інтересів клієнта в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області (2 год.), однак адвокат у судовому засіданні участі не брав, що є підставою для зменшення витрат на суму 3778,40 грн (1889,20 вартість години роботи адвоката*2год).

Інші витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 , є документально підтверджені, співмірні із заявленим позовом, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 6456,80 грн. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату правової допомоги у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 серпня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у власність будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві літньої кухні літ. «Ж», вартістю 272477 гривень та огорожі №3 вартістю 1958 гривень, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві літньої кухні літ. «Ж» та огорожі №3 вартістю 1958 гривень, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будівельні матеріали та обладнання, використані в процесі будівництві житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13317 гривень 68 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складання повного тексту постанови 20 січня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська