ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2089/19 Головуючий суддя І інстанції Токарєва Н. М.
Провадження № 22-ц/818/413/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за заповітом
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Натина Андрія Олексійовича на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року, постановлену у складі судді Назаренко О.В., по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

06 липня 2020 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про забезпечення позову та просила заборонити відповідачу та будь-яким третім особам вчиняти певні дії у вигляді будівництва нових будівель або реконструкцію вже існуючих будівель за адресою АДРЕСА_1 до закінчення судового провадження у справі.

Заява обґрунтована тим, що 18.03.2019 року вона звернулася до суду із зазначеним позовом, предметом спору є спадкування нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав за життя померлій ОСОБА_4 .

Зазначає, що на теперішній час право власності після померлої ОСОБА_4 за жодною особою не оформлено. На адресу позивача надійшов відзив на позовну заяву начебто від представника відповідача адвоката Натина Андрій Олексійович згідно з яким відповідач не визнає позови. У відзиві відповідач підтверджує зазначені у позовній заяві факти, щодо того, що на сьогодні у будинку, що належав померлій ОСОБА_4 після її смерті стали проживати особи, які жодного відношення до цього майна не мають й ніколи не мали, дозволів на використання цього будинку ОСОБА_4 цим особам ніколи не надавала.

Зауважує, що згідно акта депутата Південноміської ради від 10.07.2018 р. який надала відповідач до відзиву на позовну заяву у якості доказу зазначено, що депутатом Південноміської ради Кралівець-Абибуллаєвої М.С. за участю свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 встановлено, що станом на момент складення цього акту, а саме - 10.07.2018 р. (вже після смерті ОСОБА_4 ) у будинку за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_7 разом із дочкою ОСОБА_8 . Крім цього 12.04.2019 р. за участю депутатів Південноміської ради Ільїної Л.І. та Семенеко Т.А., позивача, представника позивача, понятих ОСОБА_9 , дільничого Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області Певного О.Н., співробітників поліції групи ГРГП № 1 м. Буди, № 36 було встановлено також факт проживання у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , яка за вимогою депутатів та співробітників поліції відмовилася надавати документи, які б могли підтвердити факт її законного знаходження й використання цього майна, адже таких у неї немає.

Наголошує, що на сьогодні відповідач й інші особи самочинно продовжують використовувати будинок й земельну ділянку під ним, здійснюють перебудову житлового будинку, змінили двері, вікна, здійснюють прибудови, тобто вчиняють самочинні дії щодо неналежного їм майна, внаслідок чого його руйнують та навмисно надають цьому нерухомому майну статус самочинного будівництва, щоб в подальшому власник мала перешкоди у його реалізації. При цьому під час користування цим будинком вони користуються електроенергією, газом у зв`язку із чим виникає заборгованість за ці спожиті комунальні послуги. Будинок належним чином не доглядається, у ньому знаходяться речі, які належали за життя померлій ОСОБА_4 , позивачу та її померлому батькові (меблі, ковдри, побутова техніка, телевізор, посуд, садовий інвентар та таке інше). Відповідач вчиняє перешкоди позивачу у доступу до цього будинку, не надає можливості утримувати його до вирішення цього спору, не надає доступу до належних позивачу речей, які там зберігаються, що підтверджується Актом депутата Південноміської ради від 12.04.2019 р. про який вже зазначалося.

У зв`язку із тим, що відповідач й інші особи продовжують самовільно без наявності правовстановлюючих документів проживати та використовувати домоволодіння й речі у цьому домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким третім особам вчиняти певні дії, у вигляді будівництва нових будівель або реконструкцію вже існуючих будівель за адресою: АДРЕСА_1 до закінчення судового провадження у цивільній справі № 635/2089/19.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Натина А.О. посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом при постановленні ухвали взято до уваги лише позицію позивача, не надано можливості надати поясненні іншій стороні та надати докази на спростування фактів, викладених у заяві.

Зазначає, що не взято до уваги той факт, що відповідач є спадкоємцем майна згідно заповіту, з моменту смерті спадкодавця заселились у спірний будинок та вчиняє дії щодо поліпшення цього майна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - адвокат Чехова О.О. просить відмовити у задоволення апеляційної скарги та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що заява про забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України розглядається судом без повідомлення учасників справи, на сьогоднішній день жодна особа не визнана спадкоємцем спірного майна після померлої ОСОБА_4 тому розпоряджатися майном на власний розсуд не може.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду, вважає за необхідне скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо розпорядження спірним будинком можуть у подальшому утруднити виконання рішення суду у справі у разі задоволення позову, з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що позивачем надані достатні докази.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати заповіт недійсним.

Встановлено, що відповідач використовує будинок й земельну ділянку під ним, здійснює перебудову житлового будинку. Відповідач вчиняє перешкоди позивачу у доступу до цього будинку, не надає можливості утримувати його до вирішення цього спору, не надає доступу до належних позивачу речей, які там зберігаються, що підтверджується Актом депутата Південноміської ради від 12.04.2019 р. про який вже зазначалося.

Так метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, встановивши наявність реального спору між сторонами, надавши оцінку обставинам та доказам, долученим до заяви позивачем, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 та правомірно застосував заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на те, що в межах даної справи оспорюється дійсність заповіту щодо житлового будинку, до якого на даний час має доступ відповідач, з метою недопущення реконструкції або будівництва, що об`єктивно змінює спадкове майно та може утруднити виконання можливого рішення суду по суті спору - застосовані судом заходи забезпечення позову є співмірними пропорційним способом забезпечення позову. При цьому відповідач не позбавлена права здійснювати поточний ремонт для збереження спірного спадкового майна.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Натина Андрія Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 січня 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В.Котелевець.

О.М.Хорошевський.