ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Первомайськ

Справа :484/3391/20

Номер провадження : 2/484/115/21

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Первомайськ в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат,

за участю позивачки ОСОБА_1

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) 05.10.2020 року звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат. Позовні вимоги мотивує таким. Позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2000 року по 09.07.2008 рік; шлюб розірвано за рішенням суду 14.05.2008 року. Від даного шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 щомісячно 1/5 частину заробітку відповідача до повноліття дитини. На час звернення до суду донька є повнолітньою, продовжує навчання в Міжнародному гуманітарному університеті в м. Одеса на денній формі навчання, яке є платним; наявні витрати на сплату проживання у гуртожитку, що є додатковими витратами. Крім того, донька потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі. Раніше позивачка зверталась до відповідача з вимогою надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, але відповідач від сплати аліментів ухиляється, допомогу не надає. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 2000,00 грн., починаючи з 01.01.2020 року, до закінчення донькою навчання, або до досягнення 23-річного віку; стягнути з відповідача Ѕ додаткових витрат в сумі 10388,55 грн.; зобов`язати відповідача сплатити додаткові витрати на навчання за 3 та 4 курси 2021/2022 та 2022/2023 навчальні роки.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відзив мотивує тим, що він добровільно надає доньці ОСОБА_3 допомогу, сплатив за навчання доньки у 2020 році 7500,00 грн.; має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження; крім того, відповідач є особою з інвалідністю другої групи.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків; ухвалою суду від 16.11.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалою суду від 21.12.2020 року за клопотанням позивачки витребувано інформацію щодо розміру пенсії відповідача, розгляд справи відкладено; у судовому засіданні 29.12.2020 року оголошено перерву до 13.01.2021 року для отримання витребуваних ухвалою суду доказів та надання часу позивачці ознайомитись із відзивом та подати відповідь на відзив.

Позивачка у судовому засіданні позов, з урахуванням уточнень, підтримала в повному обсязі; зазначила, що відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає; просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; до суду не прибув; причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.04.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 .

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14.05.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.11.2010 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 51 від 09.07.2008 року.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24.01.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 щомісячно в розмірі 1/5 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.12.2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час ухвалення рішення суд урахував стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, а також наявність в нього на утриманні малолітньої дитини 2008 року народження.

Між ОСОБА_1 та Міжнародним гуманітарним університетом, в особі ректора Полянського Юрія Євгеновича, третя особа ОСОБА_3 , 09.08.2019 року укладено договір про надання освітніх послуг № 241д-048-1к.б. про освітні послуги в системі вищої освіти; форма навчання - денна; ступень вищої освіти - перший (бакалаврський); спеціальність - 241 Готельно-ресторанна справа; строк дії договору: з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р. Відповідно до пункту 3.2. вказаного договору розмір плати за весь строк навчання становить 57600,00 грн.; згідно з п. 3.3. розмір плати за навчання по навчальних роках становить: 2019/2020 навчальний рік, 1 курс - 12900,00 грн; 2020/2021, 2 курс - 14900,00 грн.; 2021/2022, 3 курс - 14900,00 грн.; 2022/2023, 4 курс - 14900,00 грн.

Відповідно до довідки Міжнародного гуманітарного університету від 11.03.2020 року № 119/03 ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу Інституту права, економіки та міжнародних відносин, денної форми навчання, Міжнародного гуманітарного університету (ІV рівень акредитації); приблизний термін закінчення навчання - 30.06.2023 рік.

Згідно з договором від 23.09.2019 року № 240, укладеного між НУ «ОЮА» в особі Першого віце-президента проректора ОСОБА_7 з однієї сторони та студенткою 1 курсу факультету МГУ ОСОБА_3 , надано житлову площу у гуртожитку НУ «ОЮА» № 5 на строк навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 19.09.2019 року № 7713 за проживання у гуртожитку з 23.09.19 по 31.01.20 сплачено 3627,00 грн., оплату прийнято від ОСОБА_3 .

Відповідно до квитанції 0.2.1 від 05.08.2019 року ОСОБА_1 сплатила 12900,00 грн. за навчання ОСОБА_3 .

Згідно з квітанцією про оплату від 11.08.2020 року ОСОБА_8 сплатила 7500,00 грн. за навчання ОСОБА_3 .

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 27.08.2020 року № 5636 за проживання у гуртожитку з 01.09.20 по 31.01.21 сплачено 4250,00 грн., оплату прийнято від ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 619822 від 27.04.2020 року ОСОБА_2 має інвалідність другої групи з 01.05.2020 року.

Згідно з довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.12.2020 року ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 року по 01.12.2020 року отримав пенсію у розмірі 77956,02 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, і яка в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню як додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У п. а ч. 1 ст. 29 Конвенції про права дитини держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі.

Навчання дитини у навчальному закладі з метою отримання вищої освіти не може не вважатися розвитком її здібностей з огляду на положення Закону України «Про освіту», де в преамбулі зазначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави. Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.

З огляду на вказане вище, витрати понесені позивачкою на сплату за навчання доньки пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, і в розумінні ст. 185 СК України є додатковими.

Сімейним кодексом України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які навчаються встановлено главою 16 СК України, зокрема ст. 199 цього кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками та дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу, які не передбачають зобов`язання батьків нести участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку чи сина.

Судом встановлено, що донька позивачки набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 ; позивачка 05.08.2019 року понесла додаткові витрати на сплату за навчання доньки у розмірі 12900,00 грн.

Ураховуючи, що витрати позивачки на сплату за навчання доньки є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами та спрямовані на розвиток особи, розумових і фізичних здібностей дитини і ст. 185 СК України встановлює обов`язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки частину понесених до досягнення донькою повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткових витрат, що зумовлені особливою обставиною навчанням дитини, а саме: 50 % від 12900,00 грн., що становить 6450,00 грн.

Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача частини понесених позивачкою додаткових витрат на навчання та зобов`язання відповідача сплатити додаткові витрати на навчання наперед після досягнення донькою повноліття, оскільки главою 16 СК України такого обов`язку не передбачено.

Крім того, суд не вбачає підстав стягнення з відповідача на користь позивачки витрат понесених за проживання у гуртожитку, оскільки відповідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 19.09.2019 року № 7713 за плату за проживання у гуртожитку грошові кошти прийнято від ОСОБА_3 - доньки позивачки; договір про надання житлової площі у гуртожитку укладала донька позивачки. Крім того, витрати на сплату 27.08.2020 року за проживання у гуртожитку в сумі 4250,00 грн. згідно з квитанцією понесла ОСОБА_9 , яка на час сплати була повнолітньою.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання доньки у виді сплати коштів за проживання у гуртожитку та стягнення з відповідача частини понесених позивачкою додаткових витрат на навчання після досягнення донькою повноліття та зобов`язання відповідача сплатити додаткові витрати на навчання наперед після досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати; у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за десять років.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачка не довела, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, позивачка не заперечує сплату дружиною відповідача 11.08.2020 року за навчання доньки ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 7500,00 грн.; сплата зазначених коштів спростовує твердження позивачки про ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо утримання повнолітньої доньки після досягнення нею повноліття.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки за період з 01.01.2020 року до часу звернення до суду з позовом.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом із тим, суд зазначає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 року становить 2270,00 грн (Закон України Про Державний бюджет України на 2021 рік ).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Таким чином, ураховуючи обов`язок двох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років; майновий стан відповідача та стан його здоров`я; наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини 2008 року народження, суд приходить до висновку, що обґрунтованим та пропорційним буде розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на час навчання доньки, у сумі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення донькою двадцяти трьох років або до закінчення навчання.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

- позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, - задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. (тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з 05.10.2020 року та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , додаткові витрати на сплату за навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6450,00 грн. (шість тисяч чотириста п`ятдесят грн. 00 коп.);

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.);

- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

позивачка: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 15.01.2021 р.

Суддя Т.Ю. Фортуна