Справа № 461/8419/20
Провадження № 4-с/461/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4

приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про оскарження дій приватного виконавця Білого Андрія Миколайовича, -

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною і скасувати постанову від 02.10.2020 р. ВП №5676638 про опис та арешт майна боржника.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнений боргу за договорам позики. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року в справі №461/1449/16-ц позовом ОСОБА_3 позовні вимоги задоволені частково, а саме вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , 373 571,10 грн. боргу за договором позики, 17 807,00 грн. - три проценти річних, всього 391 378,10 грн. З вищевказаним рішення суду заявник була незгодна та оскаржувала його в Апеляційний суд Львівської області, про те згідно постанови від 06.06.2018 року її апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Стягувачем було отримано виконавчий лист та звернуто його до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого A.M. яким і ведеться виконавче провадження.

Від так в ході виконання ОСОБА_1 було отримано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника з якою заявник категорично не згідна, тому просить суд таку скасувати.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги заяви підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Просили суд заяву задоволити, а саме: визнати незаконною і скасувати постанову від 02.10.2020 р. ВП №5676638 про опис та арешт майна боржника.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 вимоги заяви заперечив, зазначив, що такі є безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають до задоволення. Просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М. у судовому засіданні вимоги заяви заперечив, з підстав викладених у відзиві від 29.10.2020 р. /а.с.18-76/. Зазначив, що заява ОСОБА_1 про оскарження його дій є необґрунтована, твердження викладені у скарзі ґрунтуються на припущеннях скаржника, вимоги скарги недоведені та є такими, що не підлягають до задоволення. Просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою судового засідання без виходу в нарадчу кімнату занесену в журнал судового засідання від 01.12.2020 р. задоволено клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 про виклик свідків у судове засідання на 11.01.2021 р. Однак, вказані свідки у судове засідання не з`явилися, повторного клопотання про їх допит не заявлено, тому за згодою осіб, які беруть участь у справи суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності свідків на підставі наявних в матеріалах справи документах.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року в справі №461/1449/16-ц за позовом ОСОБА_3 позовні вимоги задоволені частково, а саме вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 373 571,10 грн. боргу за договором позики, 17 807,00 грн. - три проценти річних, всього 391 378,10 грн. З вищевказаним рішення суду заявник була незгодна та оскаржувала його в Апеляційний суд Львівської області, про те згідно постанови від 06.06.2018 року її апеляційну скаргу залишено без задоволення.

11 липня 2018 р. Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного рішення суду /а.с.25/ та за заявою ОСОБА_3 такий приватним виконавцем Білим А.М. прийнято до виконання. /а.с.24/.

12.07.2018 р. приватним виконавцем Білим А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника і яку боржник отримав 14.07.2018 р., що стверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с.27, 28,29/.

В ході примусового виконання даного виконавчого документа виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення окрім права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

13.08.2018 р. на адресу офісу приватного виконавця надійшла відповідь ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1620-В від 08.08.2018 р. з копіями інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 ./а.с.45-48/.

15.03.2019 року виконавець звернувся до Галицького районного суду м. Львова з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (в порядку ст.443 ЦПК України).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова №461/1908/19 від 06.11.2019 року подання приватного виконавця задоволено, визначено Ѕ ідеальної частки нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 46,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 для виконання виконавчого листа №461/1449/16-ц виданого 11.07.2018 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 391378,10 грн./а.с.58-59/.

Постановою Львівського апеляційного суду від 31.08.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06.11.2019 року залишено без змін./а.с.60-62/.

16.09.2020 року виконавцем на адресу боржника скеровано вимогу №622 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якою вимагалось від ОСОБА_1 23.09.2020 року о 11-00 год. забезпечити виконавцю безперешкодний доступ до майна боржника за адресою АДРЕСА_2 . Боржник вимоги не отримав, оскільки конверт повернувся з відміткою «За закінченням терміну зберігання». /а.с.63-64/.

23.09.2020 року при виході за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що боржником на вимогу виконавця двері не відчинено, про що складено акт приватного виконавця.

23.09.2020 року виконавцем на адресу боржника скеровано вимогу №636 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якою вимагалось від ОСОБА_1 02.10.2020 року о 11-00 год. забезпечити виконавцю безперешкодний доступ до майна боржника за адресою АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій. Згідно пошуку за трекингом відправлення на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відправлення не вручене під час доставки: інші причини. /а.с.66-69/

02.10.2020 року при виході за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що боржником на вимогу виконавця двері не відчинено, про що складено акт приватного виконавця. /а.с.70/

02.10. 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника за якою описано та накладено арешт на майно Ѕ частку квартири загальною площею 46,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Опис та арешт Ѕ частки квартири був проведений при зачинених дверях за технічною документацією та зовнішнім оглядом у зв`язку з ненаданням боржником доступу до квартири за присутності призначеного зберігача арештованого майна та понятих./а.с.71-72/.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відтак, виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Частина 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частина 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначає зобов`язання боржника, зокрема боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Відтак, суд погоджується з покликанням приватного виконавця Білого А.М. про те, що законодавством не передбачено заборони проводити опис квартири за технічною документацією. Оскільки, приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна без входження в квартиру не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, який не отримуючи надісланих на його адресу документів виконавчого провадження та тривалий час фактично ухиляючись від виконання рішення суду, внаслідок чого опис Ѕ частки квартири був проведений без внутрішнього огляду об`єкта.

Крім цього, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження також.

Згідно з положеннями статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч.2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Отже, обов`язкова присутність понятих передбачена частиною 2 статті 22 Закону лише в разі примусового входження виконавця у приміщення. Однак, в даному випадку примусового входження не відбулося і при описі приміщення за технічною документацією присутність понятих не була обов`язковою, виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Суд звертає увагу на те, що скаржник заявляє, що в постанові про опис та арешт майна (коштів) не зазначено часу винесення постанови та не вказано яке наявне інше майно, речі в квартирі, проте не наводить норми законодавства, відповідно до яких ці дані повинні міститись в оскаржуваній постанові.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що боржник фактично уникає виконання рішення суду та тривалий час ухиляється від виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики. Внаслідок чого приватним виконавцем Білим А.М. у межах повноважень приватного виконавця чітко дотримано вимог норм Закону України «Про виконавче провадження», при вчиненні виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого документа, що свідчить про законність оскаржуваної постанови, тому суд вважає, що в діях державного виконавця відсутнє порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим Андрієм Миколайовичем всі дії щодо виконавчого провадження АСВП №56766387 з примусового виконання виконавчого листа №461/1449/16-ц виданого 11.07.2018 року Галицьким районним судом м.Львова про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 373571,10 грн. боргу за договором позики, 17807,00 грн. - три проценти річних, всього - 391378,10 грн. були вчинені у відповідності до законодавства та немає підстав для скасування постанови від 02.10.2020 р. про опис та арешт майна боржника, прийнятих в межах примусового виконання рішення суду.

Згідно із ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про оскарження дій приватного виконавця Білого Андрія Миколайовича, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2021 року.

Суддя В.Ф. Романюк