КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/3202/19-ц Головуючий у 1 інстанції: Новак Р.В.
Провадження № 22-ц/824/2779/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди. Зазначив, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. по виконанню ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 51107055 від 17 травня 2016 року. Тривалим невиконанням судового рішення йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 121 684,00 грн. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив стягнути вказану суму коштів з Державного бюджету України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 1 000,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити в резолютивній частині вказаного рішення суду розмір відшкодування моральної шкоди з 1 000,00 грн. на 121 684,00 грн. Посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що стягуючи на його користь 1 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд не вказав чому саме такий розмір відшкодування моральної шкоди є розумним та справедливим, а також таким, що спонукатиме Державну виконавчу службу та Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в подальшому вчиняти свої дії в межах чинного законодавства. Вважає такий розмір відшкодування моральної шкоди несправедливим. При розгляді даної справи суд не застосував Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини в аналогічних справах. Зазначає, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є значно нижчим у порівнянні з розміром відшкодувань, призначених Європейським судом з прав людини в аналогічних справах.

27 листопада 2020 року голова ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у м. Києві Діброва К.В. подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначила, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки останнім не було надано належних та допустимих доказів щодо завдання йому такої шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_1 визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. по виконанню ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 51107055 від 17 травня 2016 року (а.с. 6-11).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, яка завдана бездіяльністю старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Пишного А.В. Суд стягнув на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Установивши, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року було визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. по виконанню ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для збільшення визначеного судом розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач зобов`язаний надати докази та обґрунтувати її розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 оцінив моральну шкоду в розмірі 121 684,00 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди у визначеному розмірі.

Розмір моральної шкоди позивач визначав, виходячи із формули у навчальному посібнику професора Ерделевського О.М. , з урахуванням значень мінімальної заробітної плати та коефіцієнтів, що не відповідає положенням ст. 23 ЦК України.

Виходячи із ступеня та стійкості моральних переживань позивача, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд дійшов правильного висновку, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1000,00 грн.

ОСОБА_1 не навів доводів на спростування висновків суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання апелянта на те, що визначений судом розмір відшкодування не узгоджується із розміром відшкодування, який зазвичай визначається Європейським судом з прав людини.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на те, що визначений судом розмір моральної шкоди не є таким, що спонукатиме Державну виконавчу службу та Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в подальшому вчиняти свої дії в межах чинного законодавства. Метою відшкодування моральної шкоди є грошова компенсація моральних страждань позивача, а не спонукання відповідача до певних дій у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідачі рішення суду першої інстанції не оскаржили.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 січня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.