Ухвала

16 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 440/1219/19

провадження № 61-18341ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_2 , на рішення Буського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Буського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у вказаній справі, яка не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що повний текст оскарженої постанови апеляційного суду в порядку частини п`ятої статті 272 ЦПК України ОСОБА_1 не направлялось і не було вручено. ОСОБА_1 отримав від попереднього представника ОСОБА_5 повний текст оскарженої постанови апеляційного суду, яка отримала її в апеляційному суді, про що ОСОБА_1 зазначав у клопотанні про поновлення на касаційне оскарження в попередньо поданій касаційній скарзі. 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав договір з ОСОБА_2 про надання правової допомоги у цій справі. 25 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, 02 листопада 2021 року ознайомився з матеріалами справи і з`ясував, що в матеріалах справи немає будь-яких доказів про вручення ОСОБА_1 повного тексту оскарженого судового рішення, останнім аркушем справи є супровідний лист про направлення копії постанови, однак розписки про вручення оскарженого рішення немає. Посилаючись на те, що у справі відсутні докази щодо вручення позивачу постанови апеляційного суду та на виконання вимог ухвали про повернення касаційної скарги від 04 жовтня 2021 року, просить вважати днем вручення оскарженого рішення суду 02 листопада 2021 року і поновити строк на касаційне оскарження.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складений 29 червня 2021 року, оприлюднено 05 липня 2021 року.

Зазначені в клопотанні обставини не можна вважати поважними причинами пропуску строку з таких підстав. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 не отримував від апеляційного суду повний текст постанови, однак зазначає, що отримав повний текст оскарженої постанови апеляційного суду від попереднього представника ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду або інший документ (як от розписка про отримання тощо) про дату отримання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції самим позивачем чи його представником або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з відповідними доказами.

Разом з тим, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

Додана до касаційної скарги квитанція від 01 вересня 2021 року № 21 на суму 1 536,80 грн за подану 05 серпня 2021 року касаційну скаргу (провадження № 61-12617ск21), яку ухвалою суду касаційної інстанції від 04 жовтня 2021 повернуто скаржнику, не є підставою для його зарахування за подання касаційної скарги 08 листопада 2021 року (провадження № 61-18341ск21). Оскільки за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становив 1 розмір ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а для немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Особі, яка подала касаційну скаргу необхідно надати докази про сплату судового збору у розмірі 1 536,80 грн (1 921,00 грн*0,4*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору до суду касаційної інстанції, необхідно надати відповідний документ.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_2 , на рішення Буського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук