Справа № 521/6606/20
Провадження № 2/521/652/21
18.01.2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Леонова О.С.,
за участю секретаря судового засідання Філозофенко А.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
До Малиновського районного суду м. Одеса звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, в якому просили суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
29.04.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначили наступне.
Позивачі є співвласниками домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з 03.09.1996 року належить на праві власності Ѕ частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2693, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Корольовою Т.А. ОСОБА_2 з 28.11.1996 року належить на праві власності ј будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-3305, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Корольовою Т.А.
У вказаному будинку зареєстровані наступні особи: позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та інші особи.
30 червня 1990 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_7 , про що було складено відповідний актовий запис № 1151 Одеським Палацом урочистих подій, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Після одруження ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання до чоловіка, де проживає і на даний час за адресою: АДРЕСА_2 . Перереєстрацію по місцю фактичного проживання ОСОБА_3 не здійснила.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.03.1991 року складено відповідний актовий запис № 290 Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та був зареєстрований за місцем реєстрації матері, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_3 з 1990 року, не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має, оскільки після укладення шлюбу переїхала на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_4 з 1991 року, не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має, був зареєстрований після народження за місцем реєстрації матері, проте з моменту народження і до теперішнього часу у будинку не проживає, оскільки постійно проживав зі своїми батьками.
Оскільки, відповідачі за вказаною адресою не проживають, це призводить до порушення право власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном позивачів, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутися до суду.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи в заочному порядку.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.
Відповідачі ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності Ѕ частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.09.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2693, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Корольовою Т.А. (а.с.11).
Позивачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ј будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.11.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-3305, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Корольовою Т.А. (а.с.13).
Із копії довідки-виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 25.11.2020 року вбачається, що у вказаному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , серед інших осіб зареєстровані: ОСОБА_1 (домовласник ѕ частини 43,3 м?), ОСОБА_2 (домовласник ј частини -14,4 м?), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_8 (онук).
Також із копії довідки-виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 25.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 не проживає в даному будинку з 30.06.1990 року, а ОСОБА_4 не проживає в даному будинку з 22.02.1991 року.
Згідно відповіді (вхід.ЕП-6208 та ЕП-6217, від 30.04.2020 року) наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради Бордюговська Світлана Василівна та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34-37).
30 червня 1990 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_7 , про що було складено відповідний актовий запис № 1151 Одеським Палацом урочистих подій, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20.03.1991 року складено відповідний актовий запис № 290 Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та був зареєстрований за місцем реєстрації матері, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачі стверджують, що Відповідач ОСОБА_3 з 1990 року, не проживає у вказаному будинку, після укладення шлюбу переїхала на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , Відповідач ОСОБА_4 з 1991 року, не проживає у вказаному будинку, був зареєстрований після народження за місцем реєстрації матері, проте з моменту народження і до теперішнього часу у будинку не проживає, оскільки постійно проживав зі своїми батьками.
Факт відсутності відповідачів за вказаною адресою також підтверджується актом про не проживання від 25.11.2020 року, затвердженим сусідами.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно із ст. 317 ч. ч. 1, 2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У силу ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивачів, визнає відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понад один рік не проживають на спірній житловій площі.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п. п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, буде підставою для зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 18.01.2021 року.

Суддя О.С. Леонов

18.01.21