Справа № 203/103/21
У Х В А Л А

іменем України

14 січня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Биченковій Г.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., в обгрунтування якого зазначено, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №60962998 з примусового виконання виконавчого листа №761/4596/17, виданого 30.08.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та пені в сумі 1774301 грн. 51 коп. та судового збору в сумі 8000 грн. Вжитими заходами було з`ясовано, що у боржника відсутні розрахункові рахунки в банківських установах та кошти, з метою їх списання та виконання рішення суду; право власності на рухоме майно та земельні ділянки не зареєстровано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира є іпотечним майном, іпотекодержателем якого є стягувач ОСОБА_3 . Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» постановою приватного виконавця від 26.03.2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника. Згідно висновку вартість квартири визначена в сумі 498760 грн., що є меншою від суми боргу за виконавчим документом. Для належного та об`єктивного виконання виконавчого провадження виконавцю необхідно провести огляд квартири, з метою виявлення додаткового майна боржника для його реалізації та задоволення вимог стягувача. Через умисні дії боржника, пов`язані з недопуском приватного виконавця до квартири, а також враховуючи, що боржник добровільно не бажає допускати виконавця до квартири для проведення огляду, приватний виконавець вимушений звернутись до суду із зазначеним поданням. Посилаючись на вказані обставин, приватний виконавець просив надати йому дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності та володінні боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України заінтересовані особи в судове засідання не викликались.

Приватний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останнє.

Перевіривши викладені в поданні доводи, заслухавши пояснення приватного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Пунктами 4,13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває виконавче провадження №60962998 з примусового виконання виконавчого листа №761/4596/17, виданого 30.08.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та пені в сумі 1774301 грн. 51 коп. та судового збору в сумі 8000 грн.

Під час проведення виконавчих дій було встановлено відсутність у боржника розрахункових рахунків в банківських установах та коштів на них, з метою їх списання та виконання рішення суду. На запити приватного виконавця отримано відповіді про відсутність реєстрації за боржником права власності на рухоме майно та земельні ділянки, відсутність доходів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана квартира є предметом іпотеки за відповідним договором іпотеки від 15.01.2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановами приватного виконавця від 13.01.2020 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також на зазначену вище квартиру.

13.03.2020 року складено постанову про опис та арешт квартири.

Таким чином, надані до подання матеріали свідчать про те, що приватним виконавцем під час проведення виконавчих дій вживались заходи щодо встановлення наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, коштів на рахунках та інших доходів. Однак, крім квартири АДРЕСА_1 іншого майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача, не встановлено.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» постановою приватного виконавця від 26.03.2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника. Згідно висновку вартість квартири визначена в сумі 498760 грн., що є меншою від суми боргу за виконавчим документом.

В зв`язку з цим, для належного та об`єктивного виконання виконавчого провадження виконавцю необхідно провести огляд квартири, з метою виявлення додаткового майна боржника для його реалізації та задоволення вимог стягувача.

Також матеріали справи свідчать про те, що боржник ОСОБА_2 була обізнана про наявність виконавчого провадження та повідомлялась про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна.

Так, 17.12.2020 року приватний виконавцем боржнику було направлено вимогу з`явитись до приватного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання судового рішення, надання декларації про доходи та відомостей про доходи, наявного майна та майнових прав, коштів.

22.12.2020 року боржник з`явилась до приватного виконавця, ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та надала письмові пояснення в яких зобов`язалась надати доступ приватному виконавцю 24.12.2020 року до квартири АДРЕСА_1 , не чинити перешкоди.

Поряд з цим, виходом приватного виконавця в оговорений день 24.12.2020 року за місцем знаходження боржника двері ніхто не відкрив, телефон ОСОБА_2 з самого ранку був вимкнений, що зафіксовано у відповідному акті приватного виконавця від 24.12.2020 року.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Згідно ст.30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд враховує, що рішення суду на протязі тривалого часу боржником не виконується, крім квартири, вартості якої недостатньо для задоволення вимог стягувача, іншого майна внаслідок вжиття приватним виконавцем всіх можливих заходів для виконання судового рішення не встановлено. При цьому, боржник своєю бездіяльністю перешкоджає доступу до квартири та позбавляє можливості здійснити перевірку її майнового стану за місцем проживання, що є перешкодою для виконання рішення суду.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10-13,223,247,258-260,439 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про примусове проникнення до житла боржника - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу на примусове проникнення до нерухомого майна, яке перебуває у власності та володінні боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рамках виконавчого провадження №60962998, а саме: до квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак