Провадження № 22-ц/801/339/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2021 рокуСправа № 127/14767/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Видавництво «РІА», ОСОБА_2 про визнання інформації такою, що принижує честь, гідність, ді-лову репутацію, відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000,00 гривень, за апеля-ційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського су-ду Вінницької області від 24 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшла зазначена вище цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з наданням їй можливості у п`ятиденний строк з часу отримання копії цієї ухвали усунути недолік скарги та сплатити визначений законом судовий збір у дохід держави у зв`язку з оскарженням рішення суду.

14 січня 2020 року в апеляційний суд надійшла заява ОСОБА_1 з клопотан-ням внести виправлення в судову ухвалу від 11 січня 2021 року, оскільки, на думку заявниці, їй як позивачці завдано моральну шкоду у справі про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Посилаючись на незаконність оскаржуваного нею рішення суду першої інстанції, в тому числі в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_1 вважає, що звільнена від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою апеляційного суду від 14 січня 2021 року заява ОСОБА_3 з питан-ня внесення виправлення в судову ухвалу від 11 січня 2021 року залишена без задово-лення як безпідставна, звернуто увагу заявниці на необхідність виконання вимог ухва-ли суду від 11 січня 2021 року.

15 січня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява про відвід судді, мотиво-вана тим, що, на думку заявниці, суддею порушені норми Конституції України, Зако-нів України «Про захист прав споживачів», «Про судовий збір», Основ законодавства України про охорону здоров`я, на підставі яких вона звільнена від сплати у дохід дер-жави судового збору у зв`язку з апеляційним оскарженням судового рішення у справі № 127/14767/20.

Розглянувши заяву про відвід, суддя дійшла висновку про необхідність у його за-доволенні відмовити, оскільки він є безпідставним та необгрунтованим.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді, де зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основопо-ложних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналь-них справ у розясненнях, викладених в абзацах другому, третьому пункту першого постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначив, що Конвенція про захист прав лю-дини і основоположних свобод ( Рим, 4.ХІ.1950 ), Рекомендація щодо заходів, які по-легшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Євро-пи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час за-стосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обме-женням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» ( Kreuz v. Poland ) № 28249/95, вказано, що інтереси справед-ливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обме-жень на доступ особи до суду. Положення пункту першого статті 6 Конвенції про ви-конання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає прос-то відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманіт-них формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це по-ложення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Керуючись нормами статей 36, 39, 40, статті 381 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Денишенко Т. О. визнати не-обґрунтованою.

Для вирішення питання про відвід судді Денишенко Т. О. справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах з метою визначення для цього в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко