Провадження №2/193/182/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

15 січня 2021 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кащук Д.А.

за участю секретаря Ратушної В.А.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову, яка призначена для розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Згідно поданої заяви заявник просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 , а саме на :

1) житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 52, що зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А.;

2) земельну ділянку кадастровий номер :03:006:0002 площею 0,25 га. цільове призначення для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. ;

3) земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0045 площею 8,1225 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А.;

4) земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0016 площею 8,8705 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. ;

5) земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0046 площею 8,058 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія та номер ЯЖ № 846736, виданий 06.10.2009 року , видавник Софіївська райдержадміністрація .

Крім того, просить заборонити відчуження зазначеного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 09 грудня 2017 року за договором позики він передав відповідачці в борг грошові в сумі 2 000 000,00 ( два мільйонна ) гривень строком на два дні, тобто до 11 грудня 2017 року. Вказаний договір позики був укладений ними в простій письмовій формі, а саме оформлений борговою розпискою, що була написана власноручно відповідачкою. Однак відповідачка протягом зазначеного строку борг йому не повернула, посилаючись на деякі свої труднощі. Внаслідок чого вони 26.02.2018 року письмово продовжили строк повернення боргу до 01 березня 2018 року. Однак по закінченні зазначеного строку відповідачка йому знов борг не повернула. Тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом, а також з заявою про забезпечення позову.

Оскільки відповідачка порушує його майнові права, не має наміру виконувати свої зобов`язання за договором позики, про що свідчать її бездіяльність протягом тривалого минулого часу та може здійснити відчуження майна після одержання його позову, він має намір просити суд про забезпечення позову шляхом арешту її майна та заборони відчуження належного їй майна.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви просять суд розглядати подану заяву про забезпечення позову без їх участі, вказану заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовільнити.

Відповідач та її представник в судове засідання з`явились, щодо поданої заяви про забезпечення позову заперечують в повному обсязі, просять в її задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію присутніх учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно ч. 4 ст.153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заявник має обґрунтувати необхідність застосування саме такого виду заходу забезпечення позову, який вказаний у заяві про забезпечення позову.

Статтями12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, у пункті 20 постанови N 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті151,152 ЦПК), наприклад,накласти арештна майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК(судовий секвестр).

Відповідно до п.1 ч.1ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арешт майна являє собою заборону розпорядження майном до набрання рішенням законної сили або до скасування ухвали про забезпечення позову. Арешт майна складається з проведення його опису, оголошення заборони розпоряджатися ним, а за необхідності обмеження права користування майном або його передача на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 52;

земельна ділянка кадастровий номер :03:006:0002 площею 0,25 га. цільове призначення для будівництва в обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) ;

земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0045 площею 8,1225 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельна ділянка кадастровий номер :02:004:0016 площею 8,8705 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0046 площею 8,058 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, розмір частки - 1.

Суд вважає, що заявником та його представником не доведено доцільність, не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як арешт вказаного майна.

Таким чином, у суду відсутні підстави для накладання арешту на житловий будинок та земельні ділянки, з метою забезпечення позову. Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між можливістю виконання судового рішення у цивільній справі та вжиттям судом вказаного заходу забезпечення.

Крім того, судом враховується, що у разі накладення арешту на земельні ділянки для сільськогосподарських потреб, будуть порушені права третіх осіб, а саме землекористувача ОСОБА_4 , який згідно договорів від 24.05.2018 року про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзісу) прийняв в користування від власника земельні ділянки та здійснює на них сільськогоподарську діяльність.

Приймаючи до уваги, що ціна позову є значною, а невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, вважаю заяву задовольнити частково та накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню вказаного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1) житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 52, що зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А.;

2) земельної ділянки кадастровий номер :03:006:0002 площею 0,25 га. цільове призначення для будівництва в обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. ;

3) земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0045 площею 8,1225 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А.;

4) земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0016 площею 8,8705 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину , виданого 15.10.2020 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. ;

5) земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0046 площею 8,058 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, що зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія та номер ЯЖ № 846736, виданий 06.10.2009 року , видавник Софіївська райдержадміністрація .

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності з дня постановлення, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.А.Кащук