Справа № 204/2407/21
Провадження № 2/204/1230/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Максименко Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідачів адвоката Федорець Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, зменшивши свої позовні вимоги, просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму основного боргу по оплаті послуг з теплопостачання, що складає 26932 грн. 82 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 3 % річних у сумі 2426 грн. 17 коп., інфляційне збільшення 5527 грн. 46 коп.;

- стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 2270 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що є власниками майна за адресою: АДРЕСА_1 , які фактично користувалися послугами з централізованого теплопостачання, встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг теплопостачання, які тривають. За розрахунком позивача заборгованість відповідачів за фактично надані послуги теплопостачання складає 26932 грн. 82 коп. (період з 31.03.2018 по 31.03.2021), 3 % річних від простроченої суми складає 2426 грн. 17 коп., інфляційні втрати від прострочення виконання зобов`язання 5527 грн. 46 коп., що стало підставою звернення позивача до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, заперечення представника відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності по Ѕ частині ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (арк.с.5-6).

Відповідно до довідки № 4365 від 27 квітня 2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( арк.с.63).

Послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється КП «Теплоенерго» ДМР, без укладення письмового договору.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, КП «Теплоенерго» ДМР здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води, кондиціонованого повітря (арк.с.31).

Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 18.12.2019 року № 69/52 затверджено Статут КП «Теплоегерго» ДМР (у новій редакції) (арк.с.38 зворот).

Відповідно до статуту КП «Теплоенерго» ДМР, підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним на підставі рішення Дніпровської міської ради. Власником підприємства є територіальна громада м. Дніпра. Предметом господарської діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими тепловими мережами та постачання теплової енергії населенню, підприємствам, організаціям, установам незалежно від форм власності , надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, видача споживачам технічних умов на приєднання/від`єднання до/від теплових мереж, укладання договорів з проектними і будівельними організаціями на виконання проектно кошторисної документації та виробництво робіт з поточного та капітального ремонту об`єктів теплопостачання, затвердження титульних списків, вирішення питань фінансування зазначених робіт (арк.с.33-38).

04 листопада 2014 року мешканці будинку АДРЕСА_2 звернулися до Прокурора Красногвардійського району, Міської ради з заявою про вжиття заходів по забезпеченню будинку АДРЕСА_2 . Про проведення перерахунку комунальних послуг, відповідно до фактично наданих послуг (арк.с.68).

03 грудня 2014 року, 08 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до міської постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з заявою про надання дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП та влаштування індивідуального опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.64,65).

Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 06.01.2015 року за № П-1134, заяву ОСОБА_3 про відключення від мереж централізованого опалення було розглянуто на черговому засіданні міської постійної комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Про результати розгляду буде повідомлено пізніше (арк.с.66).

30 грудня 2016 року мешканцями будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 подали до КП «Теплоенерго» ДМР Акт претензію, у зв`язку з неналежним наданням послуг теплопостачання (арк.с.72).

01.11.2017 року ОСОБА_3 та ПАТ «ДТЕК» Дніпрообленерго» укладено додаткову угоду про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області № 3759007 від 21.09.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до нової редакції п.1.6. Договору приміщення споживача обладнано стаціонарними електроустановками для опалення та нагрівання води (арк.с.73).

29.09.2017 року ОСОБА_3 та спеціалістом ДГЦОК підписано технічне завдання № 1477 на розробку проекта електроспоживання електроопалювальної установки за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.75).

ТОВ «Дніпро Проект Інвест» розроблено проект електричного опалення житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , робочий проект 1-64/ЦОК ДМ ЕТР (арк.с.76-85).

Відповідно до службової записки начальника центра обслуговування абонентів ОСОБА_10 від 30.08.2021 року, будь яка інформація, або документи про переведення на автономне опалення квартири АДРЕСА_3 , не надходили та відсутні (арк.с.115,116-117).

Відповідно до відповіді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 стосовно відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, відсутня можливість надати інформацію, у зв`язку з терміном зберігання архівних документів 5 років (арк.с.150).

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідачів за період з 31.03.2018 року по 31.03.2021 року становить: 26932 грн. 82 коп. заборгованість за надані послуги, 3 % річних від простроченої суми 2426 грн. 17 коп., інфляційні втрати від прострочення виконання зобов`язання 5527 грн. 46 коп. (арк.с.97-99).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність укладеного сторонами договору про надання житлово- комунальних послуг не звільняє відповідача від виконання такого обов`язку.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.ст.610, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати за надані пост/луги, в даному випадку послуги теплопостачання, боржник повинен сплатити заборгованість, інфляційні втрати та три відсотки річних.

Однак, в судовому засіданні представником відповідачів, неодноразово та однозначно стверджувалось, що у відповідачів відсутній обов`язок перед позивачем зі сплати заборгованості за послуги теплопостачання, так як відповідачі не користуються послугами КП «Теплоенерго» ДОР, відключені від централізованого опалення, мають в квартирі автономне опалення.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення,

постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Таким чином, законодавством встановлено спеціальний порядок, якого повинен дотриматися власник (власники) квартири для відключення від мережі централізованого опалення.

Однак, відповідно до наданих в судовому засіданні представником відповідачів доказів, не доведено отримання відповідачами у встановленому законом порядку дозволу на відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мереж ЦО та ГВП. Сам лише факт звернення відповідачів з заявою про відключення від мереж, розроблення проекту електричного опалення, не є достатньою підставою для відключення від теплопостачання та встановлення автономного опалення в квартирі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716 сво 17) зроблено висновок, що «відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31)».

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 1706цс15 зазначено, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем».

Таким чином КП «Теплоенерго» ДМР виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачі зобов`язані оплатити надані послуги. При цьому, суд зауважує, що відповідачі у передбачений законом спосіб відключення квартири від мереж теплопостачання не провели, дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП не мають. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 26932 грн. 82 коп. за період з 31.03.2018 року по 31.03.2021 року. При цьому, суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком нарахування 3% річних у сумі 2426 грн. 17 коп. та інфляційних в сумі 5527 грн. 46 коп., та вважає, що зазначені суми підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Розглядаючи клопотання представника відповідачів від 27.04.2021 року про застосування строку позовної давності, як правової підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що з урахуванням зменшення розміру позовних вимог представником позивача, відповідно до яких позивач просив стягнути заборгованість з централізованого опалення за період з 31.03.2018 року по 31.03.2021 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку що заявлене клопотання представником відповідачів задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2270 грн., по 1135 грн., з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.322,526,527,530,625 ЦК України, ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг теплопостачання задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (на р/р IBAN № НОМЕР_1 в ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 305482) суму боргу з оплати послуг теплопостачання у розмірі 26932 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.; 3 % річних у сумі 2426 (дві тисячі чотириста двадцять шість) грн. 17 (сімнадцять) коп.; інфляційне збільшення у розмірі 5 527 (п`ять тсяч п`ятсот двадцять сім) 46 (сорок шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (на р/р IBAN № НОМЕР_1 в ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 305482) витрати зі сплати судового збору у розмірі по 1135 (одна тисяча п`ятсот тридцять п`ять) грн., з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук