Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Духонченка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позовній заяві зазначено, що позивачка ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 у зареєстрованому Дніпрорудненською міською радою шлюбі від 10 серпня 2002 року, актовий запис 94. Вони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 народилась з вадами слуху та була визнана інвалідом дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1 про призначення виплат матері дитини інваліда. За рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2005 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітну щомісяця до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років і виплата аліментів була припинена. ОСОБА_2 відмовляється від добровільного утримання повнолітньої доньки, яка є інвалідом дитинства та навчається в 11 класі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело»» ЗОР. ОСОБА_2 працює в ПрАТ «ЗЗРК» має постійний заробіток, тому він має можливість утримувати повнолітню дитину в період навчання в 11 класі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело»» ЗОР.

Тому позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, починаючи з 21 вересня 2020 року до закінчення навчання. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала та просить задовольнити за підставами, що викладені у письмовій формі. Крім того суду пояснила, що вона працює, надає косметологічні послуги, однак не є приватним підприємцем та без укладення договору трудового/цивільного. Щомісячний дохід має мінливий.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує частково та суду пояснив, що дійсно має доньку ОСОБА_4 . Не заперечує проти надання аліментів, однак ј частина заробітку (доходу) є завищеним розміром. Він має батьків пенсіонерів, яким також потрібна допомога, несе комунальні та інші витрати. Згоден на виплату аліментів, однак у значно меншому розмірі, ніж вимагає позивачка.

Представник позивачки адвокат Духонченко М.С. проти позову заперечує частково та суду пояснив, що обоє батьків повинні утримувати дитину, яка продовжує навчання. Відповідач отримує високу заробітну плату і 1/6 частина цілком забезпечить утримання його повнолітньої доньки.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася.

Вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 16 серпня 2002 року. У них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була визнана інвалідом дитинства.

ОСОБА_3 навчається в 11-А класі комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело» Запорізької обласної ради і знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою №157 від 18.09.2020 року зазначеного закладу.

Для належного існування і навчання доньки їй необхідні певні елементарні речі, придбання яких потребує значних матеріальних витрат, одяг та взуття, канцелярські предмети, тощо.

За таких обставин дитина потребує матеріальної допомоги від свого батька.

Відповідач працює машиністом вібронавантажувальної установки в ПрАТ «ЗЗРК», отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги позивачу не надає.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду докази, що він надає допомогу на утримання батькам пенсіонерам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько відповідача має ряд захворювань, що підтверджується медичними документами.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач отримує високу заробітну плату, як ј так і 1/6 частини його заробітку значно перевищують прожитковий мінімум. ОСОБА_3 знаходиться на неповному державному забезпеченні і також має можливість отримувати утримання від матері ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до припинення ОСОБА_3 навчання в Комунальному закладі «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело» Запорізької обласної ради або досягнення нею 23 років, тобто до 21 вересня 2025 року (обставини, яка настане раніше).

Позивачкою не обґрунтовані позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки починаючи з 21 вересня 2020 року, тому суд стягує аліменти з 07 жовтня 2020 року, тобто з дня подання позову до суду.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2020 року між адвокатом Коваленко В.В. та громадянкою ОСОБА_1 укладено угоду про надання правничої (правової) допомоги. Згідно квитанції №1116/1 від 02.10.2020 р., ОСОБА_1 сплатила адвокату Коваленку В.В. 1000 грн. за надану правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.5 та 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача ОСОБА_2 клопотань про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги не надходило.

Разом з тим, позовні вимоги судом задоволено частково. Адвокат Коваленко В.В. не приймав участь у розгляді справи в якості представника позивачки, однак надавав правничу допомогу.

Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн.

В іншій частині позову суд у задоволенні відмовляє.

Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.199-200 СК України, Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 07 жовтня 2020 року, тобто з дня подання позову до суду, і до припинення ОСОБА_3 навчання в Комунальному закладі «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело» Запорізької обласної ради або досягнення нею 23 років, тобто до 21 вересня 2025 року (обставини, яка настане раніше).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: 71630, витрати на правову допомогу в розмірі 600 (шістсот) грн.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн. (Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача:UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик