Справа № 182/4385/20
Провадження № 2/0182/157/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинного зв`язку та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту родинного зв`язку та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько по батькові ОСОБА_3 , не залишивши заповіту. До кінця свого життя він проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 . 27 лютого 2014 року, на підставі поданої заяви про прийняття спадщини, у Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 69/2014. Після смерті дядька ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 4/251 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 березня 2009 року. Оригінал свідоцтва про право власності втрачено. КП «Нікопольське МБТІ» надало копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2009 року, якими підтверджується право власності ОСОБА_3 на 4/251 частин домоволодінні АДРЕСА_1 . Спадкоємців першої черги спадкування, відповідно до ст.1261 ЦК України, немає, оскільки його дружина померла набагато раніше нього, дітей вони не мали. Спадкоємцем другої черги спадкування, відповідно до ст.1262 ЦК України, був би брат померлого, а його батько ОСОБА_4 , але він помер в січні 1993року. Таким чином, він як єдиний син ОСОБА_4 та єдиний племінник ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_3 другої черги спадкування та правом представлення. Влітку 2020 року він звернувся до Другої нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на 4/251 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . 10 липня 2020 року ним була отримана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно з причини відсутності оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно та недоведеністю родинних відносин зі спадкодавцем. Його батько ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Анастасіївка Нововоронцовського району Херсонської області. Вматеріалах спадкової справи міститься доідка з Нововоронцовського архіву про неможливість відновлення інформації про народження за 1928 рік. Його дядько ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Нікополі Дніпропетровської області. Відновити втрачені докумен6ти, що доведуть його родинний зв`язок зі спадкодавцем у нього немає можливості. За таких обставин звернувся до суду.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.66).

Представник відповідача та третя особа надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечували (а.с.70, 79).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дядько позивача по батькові ОСОБА_3 (а.с.5, 46), не залишивши заповіту. До кінця свого життя він проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 . 27.02.2014 року, на підставі поданої позивасче5м заяви про прийняття спадщини (а.с.52), у Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 69/2014 (а.с.50-61). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 4/251 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належала покійному на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2009 року (а.с.14-20). Оригінал свідоцтва про право власності втрачено. КП «Нікопольське МБТІ» надало копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2009 року, якими підтверджується право власності ОСОБА_3 4/251 частин домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с.48). Спадкоємців першої черги спадкування, відповідно до ст.1261 ЦК України, немає, оскільки дружина спадкодавця померла набагато раніше нього, а дітей подружжя не мало. Спадкоємцем другої черги спадкування, відповідно до ст.1262 ЦК України, був би брат померлого і батько позивача по справі ОСОБА_4 , але він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6). Таким чином, позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 другої черги спадкування за правом представлення. Влітку 2020 року позивач звернувся до Другої нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на 4/251 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , але 10.07.2020 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с.61). Батько позивача ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Анастасіївка Нововоронцовського району Херсонської області. В матеріалах спадкової справи міститься довідка з Нововоронцовського архіву про неможливість відновлення інформації про народження за 1928 рік. Спадкодавець ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Нікополі Дніпропетровської області. Відновити втрачені документи, що доведуть родинний зв`язок позивача зі спадкодавцем у ОСОБА_1 немає можливості.

Дані обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він сусід покійного ОСОБА_3 , в 2008 році купив у нього половину будинку. Позивача по справі ОСОБА_6 знає як4 племінника покійного ОСОБА_3 . ОСОБА_7 сам йому про це говорив. ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_7 по господарству: і картоплю садив, і по дому допомагав. Коли ОСОБА_7 помер, ховали його племінник з дружиною і їх діти. Після смерті ОСОБА_7 , ніхто до будинку, крім ОСОБА_6 , не навідувався і за будинком не доглядав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона дружина позивача з 1992 року. Добре знала дядька чоловіка ОСОБА_9 , спілкувались з ним, разом з чоловіком допомагала йому. Бо крім чоловіка, у покійного нікого було, його дружина померла вже давно, а дітей в них не було. Коли вони з чоловіком були молодшими, допомагали дядькові рідше, а коли ставали старшими, то все частіше. В той день смерті дядька він вийшов за ворота з велосипедом, впав і вмер. Сусіди викликали міліцію, а, оскільки їх син теж працює в міліції, то в нього поцікавились, чи не його родич помер, бо прізвища однакові. А син повідомив про смерть дядька їх з чоловіком, вони якраз повертались з Криму. Приїхавши додому, вони зайнялись похованням ОСОБА_9 . Крім її чоловіка, ніхто на спадок не претендує, бо інших родичів немає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він товаришує з позивачем років 2. Його дядька не знає, але на прохання позивача їздив з ним в Херсонську область для відновлення документів, які б підтвердили їх родство.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинного зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Нікополі, дядьком ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/251 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (що складається з: житлового будинку «А», загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м.; житлового будинку «Е-2», житловою площею 169,0 кв.м.; гаража «Ж», навісу «З», споруджень № 1-7, І) в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал