Справа № 303/4105/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13липня 2021 року (у складі судді Гутій О.В.)за позовом ОСОБА_1 громади про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у травні 2021 р.

Просив визнати за ним право власності на будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка перед смертю заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося.

Про існування заповіту він дізнався лише в кінці листопада 2019 р., оскільки такий знаходився серед документів у будинку ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), а сам він проживав у іншому місці.

У 2020 р. він звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, проте в позові було відмовлено.

У власності померлої ОСОБА_2 знаходився житловий будинок АДРЕСА_1 площею 77.7 кв. м (житлова 37.6 кв. м).

Інших спадкоємців немає, про намір прийняти спадщину ніхто не заявляв.

Вважає, що за таких обставин за ним слід визнати право власності на вказаний будинок у порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.07.2021 р. у позові відмовлено.

Указане судове рішення мотивоване безпідставністю вимог, оскільки позивач не прийняв спадщину.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Вважає, що оскаржуване рішення прийняте помилково, з порушенням норм матеріального закону.

При цьому зміст апеляційної скарги аналогічний змісту позовної заяви. Яких-небудь доводів незаконності та необґрунтованості судового рішення скарга не містить.

Письмового відзиву на скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Петрик В.В., підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, а в задоволенні його позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини йому було відмовлено, а отже він вважається таким, що не прийняв спадщину.

При цьому судом установлені такі факти й обставини.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Семен Є.В., зареєстрованого у реєстрі за № 910 від 03.06.2010 р., ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 (позивачу) (а.с.4).

Як видно з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого в иконавчим комітетом Кальницької сільської ради 21.02.2008 р., померлій ОСОБА_2 належало на праві приватної власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно з листом приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Попович В.В. від 13.03.2020 р. за № 22/01-16 на усне звернення позивача щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 йому було відмовлено, так як протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с.9).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2020 р., яке набуло законної сили та є чинним, узадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кальницької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.10-11).

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, для вирішення питання про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування необхідними умовами є, зокрема, наявність у зацікавленої особи статусу спадкоємця і факт прийняття такою особою спадщини за померлим.

Згідно з положеннями ст. 1268 ч.1, ч.3, ст. 1269 ч.1, ст. 1272 ч.1,ч.3 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У спірних правовідносинах установлено та не заперечується, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, однак такий зі спадкодавцем не проживав і заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.2020 р. у справі № 303/4568/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кальницької сільської ради Мукачівського району про визначення додаткового строку прийняття спадщини відмовлено (а.с.10-11).

Указане судове рішення набрало законної сили, є чинним і має преюдиціальне значення для справи, що переглядається.

Апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо незаконності та/або необґрунтованості оскарженого рішення, її зміст аналогічний змісту позовної заяви, а посилання апелянта на ст.ст. 382 ч.2, 392 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод із огляду на спірні правовідносини є недоречним.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 липня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 16.11.2021 р.

Судді: