Єдиний унікальний номер 448/39/21
Провадження № 2/448/259/21
У Х В А Л А

16.01.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діямии органу, що здійснює досудове розслідування,

у с т а н о в и в :

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління державної фіскальної служби України в Полтавській області (далі відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі відповідач-2), в якій просить стягнути з відповідача-2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 10 836,78 грн., завдану позивачеві внаслідок понесення ним витрат на добирання до місця допиту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якості свідка у кримінальному провадженні. В обгрунтування позовних вимог покликається на заподіяння йому такої шкоди, як результату незаконних дій органу, що здійснює досудове розслідування, при цьому, правовою підставою позовних вимог зазначає статті 12,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратри і суду».

2. Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог встановлених статтею 177 ЦПК, з огляду на наступне.

3. Встановлено, що позивач, звертаючись із вимогами до відповідачів, зазначає, що на підставі пункту 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви ним не сплачується.

4. Зазначеними положеннями Закону визначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

5. За змістом ст. 56 Конституції України, на яку також посилається позивач в позовній заяві, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

6. Приписами ст. 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Аналогічні приписи про відшкодування шкоди, яка завдана посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та/або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду саме за рахунок держави, містять приписи ст.ст. 1174, 1176 ЦК України. Відповідні норми щодо відшкодування шкоди виключно за рахунок державного бюджету містяться і в Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Отже, означеними приписами чинного законодавства визначено спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Такі підстави характеризується особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність таких умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

7. З огляду на наведене, нормами Закону України «Про судовий збір» визначено в якості підстави звільнення від сплати судового збору подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, втім суб`єктний склад сторін в даній справі та вимоги про стягнення шкоди з відповідачів не пов`язані з відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

8. При таких обставинах положення пункту 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» до вимог позивача застосуванню не підлягають.

9. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 08.11.2019 р. у справі № 204/5396/18.

10. Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

11. Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви

майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не

менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2021 року

становить від 908,00 грн. та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних

осіб, що становить 11 350,00 грн.

12. Крім того, за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вартість оплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, що становить 2270,00 грн.

13. В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

14. Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

15. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

16. А тому, в даній ситуації встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданого позивачем позову до суду без руху, у зв`язку із його невідповідністю формі, передбаченій законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу позивача до суду.

17. В зв`язку із вищевказаними обставинами, суддя встановив, що позивач звернувся до суду із позовною заявою, що потребує оформлення заявлених вимог у виді позовної заяви з дотриманням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та з врахуванням правового висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду в Ухвалі від 08.11.2019 року, а тому суддя вважає за необхідне надати позивачеві строк для дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та виправлення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши позивачеві, що в разі невиконання даної ухвали суду до вказаного строку - позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись статями 175-177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діямии органу, що здійснює досудове розслідування - залишити без руху.

2. Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху привести позовну заяву у відповідність з вимогами статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, усунувши вищевказані недоліки.

3. Роз`яснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

4. Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

5. Копію ухвали надіслати позивачу.

6.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана 16.01.2021 року.

Суддя С.І.Гіряк