ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року

м. Київ

справа № 448/1223/19

провадження № 61-11214 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області, ОСОБА_2 ,

третя особа - приватне підприємство Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в складі колегії суддів Бойко С. М., Копняк С. М., Крайник Н. П.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа ПП Мостиське «Архітектурно-планувальне бюро» про визнання недійсними рішень та визнання недійсним договору оренди землі.

Під час судового засідання представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення без розгляду позову в частині визнання недійсним рішення Судововишнянської міської ради № 61 від 30 травня 2018 року «Про затвердження детального плану території розміщення земельної ділянки для реконструкції авто ваги під виробничі та складські приміщення в АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_2 » та рішення Судововишнянської міської ради № 57 від 22 листопада 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06 грудня 2019 року позов у вказаній частині залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив із того, що в провадженні Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду є справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України є підставою для залишення позову в цій частині без розгляду.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 06 грудня 2019 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову в частині оспорюваних рішень без розгляду, оскільки в Касаційному адміністративному суді переглядалася ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року, якою закрито провадження у справі № 1340/3580/18 за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостицького району Львівської області, треті особи: ОСОБА_2 , приватне підприємство «Архітектурно-планувальне бюро», про визнання протиправними та скасування рішень, у зв`язку з непідвідомчістю справи адміністративному суду. Тобто, на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення у справі позову без розгляду спір адміністративним судом по суті не розглядався. Крім цього, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року оскаржувані рішення адміністративних судів залишено без змін та зазначено, що справа з таким предметом спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аргументи учасників справи

У липні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просив постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року скасувати та залишити в силі ухвалу Мостицького районного суду Львівської області від 06 грудня 2019 року. Посилався на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції правомірно залишив позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним рішення Судововишнянської міської ради № 61 від 30 травня 2018 року «Про затвердження детального плану території розміщення земельної ділянки для реконструкції авто ваги під виробничі та складські приміщення в АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_2 » та рішення Судововишнянської міської ради № 57 від 22 листопада 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки» без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

Вказує, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом у провадженні Верховного Суду вже перебував її позов в порядку адміністративного судочинства до такого ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 13 серпня 2020 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_2 містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що в серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення Судововишнянської міської ради від 30 травня 2018 року № 61 «Про затвердження детального плану території розміщення земельної ділянки для реконструкції автоваги під виробничі та складські приміщення у АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_2 » та від 22 листопада 2018 року № 57 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки». Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року указані рішення адміністративних судів залишено без змін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

17 квітня 2019 року набрала законної сили ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року про закриття провадження у справі № 1340/3580/18, а тому немає підстав уважати, що станом на 06 грудня 2019 року в провадженні іншого суду була справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду та направлення справи для продовження розгляду відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржену постанову апеляційного суду без змін. Судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук