Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Грузман Т.В.,

присяжних Стецюри Л.М. та Холоші М.В.,

за участю секретаря Степаненко Л.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця Полтавської області цивільну за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшла справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

В обґрунтування заяви вказує, що з 1992 року, тобто протягом 28 років відсутні відомості про місце перебування ОСОБА_4 , котрий, до зникнення, проживав за адресою АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не був зареєстрований. Відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 відсутні.
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (сестра зниклого - заявник по даній справі) являються власниками квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що співвласники спільно несуть витрати на утримання квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, дасть змогу заявнику (як іншому співвласнику) реалізувати зокрема право на оформлення субсидії.
Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

За матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни від 18.02. 1994 р. № 2128 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано право спільної (сумісної) власності на квартиру у АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Лубенського КЖЄУ № 7218 від 20.10.2020 року ОСОБА_4 у вищевказані квартирі не зареєстрований. Згідно довідки Лубенського районного військового комісаріату Полтавської області від 10.02.2017 року № 104 ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу з 19.11.1990 року. Відповідно до акту голови будинкового комітету від 03.08.2020 року та членів будинкового комітету зазначено, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не з`являвся з 1992 року.

Відповідно до інформації Лубенського МВ ( з обслуговування м.Лубни та Лубенського району) УМВС України в Полтавські області від 11.09.2013 року та від 05.09.2017 року місце перебування ОСОБА_4 не встановлено.

За змістом договору дарування частини квартири від 15.03.2017 року ѕ квартири у АДРЕСА_1 . подаровано ОСОБА_2 , а згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 у частці ѕ.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин , які мають значення для вирішення справи.
Проаналізувавши зміст доказів, які надано до заяви, суд вважає, що заявник не довів, що ОСОБА_4 постійно проживав у м.Лубни та мав постійне проживання за якоюсь із адрес у м.Лубни Полтавської області. Інформація про розшук правоохоронними органами стосувалась розшуку ОСОБА_4 , який мав останнє місце проживання АДРЕСА_2 , а ім`я розшукуваної особи відрізняється від ім`я ососби, яку просять визнати безвісно відсутньою. Призив на службу до армії 19.11.1990 року не може свідчити про те, що вказана особа мала постійне місце проживання у м.Лубни. Наявність власності у особи, яку просить заявник визнати безвісно відсутньою, не означає, що за місцем знаходження нерухомого майнає місце його постійного проживання.

Окрім того, жодним доказом, що міститься у матеріалах справи, не доведено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вказане питання є важливим для індивідуалізації певної особи, так як згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 вказано, що рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що
має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275
ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження
висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а
при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.
Сукупність вищевказаних обставин, слугує підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265,293-294,305-308 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи ОСОБА_4 безвісно відсутнім відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Оржицький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- заявник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- заінтересована особа ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 18.01.2021 року.

Суддя Т.В.Грузман

Присяжні: Л.М. Стецюра

М.В. Холоша