Номер провадження: 22-ц/813/1597/21
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

20 вересня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 5817,25 грн.; стягнути з ОСОБА_1 решту збитку, що не покривається страховим відшкодуванням у сумі 74553,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000,00 грн., а також стягнути судовий збір.

У своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 15.04.2019 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 31105 р/н НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одеса по вул. Довга, 10, скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Toyota Highlander, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження та вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ОСОБА_2 , складає 117 775,92 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту складає 198 219,42 грн. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ", яке відшкодувало ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 94 182,75 грн. Позивач ОСОБА_2 здійснив відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві - ТОВ "Інжпроект" та сплатив вартість відновлювального ремонту в сумі 140 340,64 грн. Таким чином, враховуючи відшкодування страховою компанією 94 182,75 грн., на теперішній час відповідно до уточненої позовної заяви невідшкодованою залишається сума 46 157,89 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування в сумі 4 817,25 грн., а також з ОСОБА_1 залишок, що не покривається страховим відшкодуванням, у сумі 41 340,64 грн. Окрім того, позивач ОСОБА_2 стверджує, що внаслідок ДТП йому заподіяна і моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, складностях побутового характеру, пережитих внаслідок ДТП, яку він оцінює в 20 000,00 грн.

01 листопада 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з сумою, заявленою позивачем до стягнення, а також клопотання про перехід з спрощеного провадження до загального позовного провадження, та необхідністю призначення та проведення експертизи по справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 посилається на те, що вартість відновлювального ремонту, зазначена у висновку експерта №6458 суперечить Методиці та є завищеною, а особа, яка готувала вказаний висновок про кримінальну відповідальність за свідомо неправдивий висновок не попереджалася. Крім того, представник ОСОБА_1 зазначає, що вартість відновлювального ремонту, визначена відповідно до оцінки, проведеної на замовлення відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" у сумі 94182,75 грн., була повністю сплачена позивачу. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди відповідач ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, в зв`язку з не наданням позивачем доказів щодо вказаних вимог. При цьому у відзиві представник відповідача ОСОБА_1 зазначав про необхідність звернення до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи, однак в подальшому таке клопотання стороною відповідача заявлене не було.

15 листопада 2019 року від ТДВ "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" у відзиві на позовну заяву посилається на те, що страховиком своєчасно, у відповідності до вимог законодавства, вжито заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного визначення розміру завданого матеріального збитку з метою здійснення страхової виплати позивачу ОСОБА_2 . При цьому представник зазначив, що у разі, якщо позивачу не вистачило коштів страхового відшкодування для відновлення свого порушеного права, він може звернутись безпосередньо до особи, яка завдала такої шкоди.

19 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" недоплачене страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 4817,25 грн.; стягнути з ОСОБА_1 решту збитку, що не покривається страховим відшкодуванням у сумі 41340,64 грн.; стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000,00 грн., а також стягнути судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнено з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь ОСОБА_2 недоплачене страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 4817,25 грн. (чотири тисячі вісімсот сімнадцять гривень 25 копійок). ?Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток, що не покривається страховим відшкодуванням, у сумі 41340,64 грн. (сорок одна тисяча триста сорок гривень 64 копійки). Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень). Стягнено з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 48,17 грн. (сорок вісім гривень 17 копійок). Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 418, 40 грн. (чотириста вісімнадцять гривень 40 копійок).

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не досліджено матеріали справи та не встановлено всіх обставин справи.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 13 січня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В ході судового розгляду справи суд першої інстанції вірно встановив та не оспорювалось сторонами, що 15.04.2019 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 31105, р/н НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одеса по вул. Довга, 10, не врахував дорожньої обстановки, на мокрій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , приналежним позивачу, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Своїми діями відповідач ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (справа №520/10560/19).

Власником автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 .

Відповідно до Полісу №АМ/4745784 від 11.08.2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 (забезпечений транспортний засіб - ГАЗ 31105, номерний знак НОМЕР_4 ) на час скоєння ДТП була застрахована в ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" /а.с.57/. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. Розмір франшизи - 1000,00 грн.

Судом першої інстанції вірно досліджено Звіт №Ю-3399 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 22.04.2019 року /а.с.60-72/, згідно з яким відповідно до замовлення ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" СПД ОСОБА_6 визначив вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. НОМЕР_2 . КТЗ зареєстрований за: ОСОБА_2 . Згідно договору з ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" перед оцінювачем поставлено завдання визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на 22.04.2019р. Мета оцінки: визначення вартості матеріального збитку. Юридична експертиза прав власності не проводилася. При виконанні розрахунків були використані витратний та порівняльний підходи. Оцінка виконувалася відповідно до Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Оцінка проведена станом на 22.04.2019р. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом складає: 194912,68 грн. Ринкова вартість КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. НОМЕР_2 , визначена за порівняльним підходом, може складати: 508204,27 грн. (інструментальні дослідження КТЗ не проводилися). На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартісь матеріального збитку, заподіяного власнику ОСОБА_2 після аварійного пошкодження КТЗ Toyota Highlander, д.р.н. НОМЕР_2 ., станом на 22.04.2019р. дорівнює (з урахуванням ПДВ): 107873,41 грн.

Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування, здійсненого ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай", сума страхового відшкодування без ПДВ становить 94182,75 грн. /а.с.79/.

Судом першої інстанції правильно досліджено здійснений на замовлення ОСОБА_2 . Висновок експерта №6458 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 08.06.2019 року /а.с.22-28/, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП від 15.04.2019 року, при відновленні КТЗ на СТО ПТП "Інжпроект", складає 198219,42 грн., з урахуванням НДС. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП 15.04.2019 року, при відновлення КТЗ на СТО ПТП "Інжпроект", складає 117775,92 грн.

Позивачем ОСОБА_2 здійснено відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві ТОВ "Інжпроект", що підтверджується рахунками, квитанціями та актом виконаних робіт, загалом на суму 140340,64 грн. /а.с.7-17/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Окрім того, при ухваленні рішення суд приймає до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), відповідно до якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавала шкоди.

У ході судового розгляду справи судом першої інстанції правильно встановлено, що в результаті ДТП, скоєної відповідачем ОСОБА_1 , автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди, частину якої було відшкодовано позивачу відповідачем ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ".

Позивачем ОСОБА_2 здійснено відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобіля на спеціалізованому підприємстві ТОВ "Інжпроект", що підтверджується рахунками, квитанціями та актом виконаних робіт, загалом на суму 140 340,64 грн.

Доводи сторони відповідача ОСОБА_1 щодо невідповідності зазначеного розміру матеріальної шкоди суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки стороною відповідача не надано належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів на підтвердження вказаних доводів. При цьому у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 посилався на наміри відповідача звернутись до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи. В ході судового розгляду справи стороною відповідача ОСОБА_1 на підтвердження своєї позиції щодо фактичного розміру шкоди будь-яких розрахунків чи висновків спеціалістів надано не було. Вказана сторона посилалась на свою думку, що шкода повністю покрита страховою компанією, що при відновленні транспорту були проведені дії щодо агрегатів автомобіля, та проведена їх заміна не була необхідною, однак така позиція відповідача є необґрунтованою. Відповідач та його представник в ході підготовчого засідання відмовились від клопотання про проведення судової експертизи. Тобто, заперечення відповідача ОСОБА_1 суд визнає недоведеними та безпідставними.

Щодо призначення та проведення судової експертизи суд першої інстанції вислухав думку сторони позивача. Представник звернув увагу суду на те, що в справі наявні два Висновки спеціалістів, як на замовлення позивача, так і на замовлення страхової компанії. В даних висновках зазначена сума шкоди розбігається в незначних показниках. Сторона позивача заперечувала щодо проведення експертизи судом, оскільки позивач не має намір оплачувати вказану експертизу, та просив врахувати наявні в матеріалах справи докази, окрім того позивач поніс витрати на відновлювальний ремонт, а відповідач ухиляється нести будь-які витрати.

Щодо суми франшизи суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 посилався на те, що він сплатив позивачу 1000 грн., сторона позивача не визнала вказаного факту, пояснення ОСОБА_1 письмовими доказами стосовно сплати франшизи за час розгляду справи доведені не були.

Доводи сторони відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" щодо можливості звернення позивача до відповідача ОСОБА_1 для отримання непокритих страховим відшкодуванням збитків суд також не приймає з огляду на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц в постанові від 04.07.2018 року.

Враховуючи, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування заподіяного збитку в сумі 94182,75 грн., в той час, як відповідно до договору ліміт відповідальності становить 100000,00 грн., суд першої інстанції погодився з доводами сторони позивача щодо того, що до стягнення з відповідача ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" з урахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. належить недоплачене страхове відшкодування в сумі 4817,25 грн. (99000-94182,75=4817,25).

За таких обставин стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягає решта збитку, що не покривається страховим відшкодуванням, у сумі 41340,64 грн. (140340,64-94182,75=46157,89-4817,25=41340,64).

Ухвалюючи рішення по суті спору суд першої інстанції вірно погодився з доводами сторони позивача ОСОБА_2 стосовно завдання йому моральної шкоди діями відповідача ОСОБА_1 , проте суд першої інстанції правильно вважав, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк