ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року

м. Черкаси

справа № 708/431/21, провадження № 22-ц/821/1857/21 категорія 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості, у складі: головуючого судді Попельнюха А.О., дата складання повного тексту не вказано.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 08 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1152662.

23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 23042020, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Прав Вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 23.04.2020 року до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 35960,00 грн. з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. сума заборгованості за пенею.

Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.04.2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

В зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача не погашену заборгованість за кредитним договором № 1152662 в розмірі 35960 грн., та судові витрати понесені позивачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2021 року у задоволені позовних вимог ТОВ ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суду не надано доказів на підтвердження факту отримання відповідачем позичкових грошових коштів відповідно до умов договору, зокрема суду не надано квитанції та/або платіжні доручення на підтвердження факту перерахування грошових коштів на рахунок відповідача.

Крім того, не доведення факту отримання ОСОБА_1 , позики є підставою стверджувати, що договір № 1152662 від 08.08.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 не був укладений. Відповідно у ТОВ «Авентус Україна» право вимоги повернення боргу до відповідача не виникало, відповідно таке право не могло бути відступлене за договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подала до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просила скасувати рішення Чигиринського районного суду Черкаської області та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Вирішити питання про судовий збір.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказує, що 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 23042020, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Прав Вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Позивачем було долучено до позовної заяви докази, які підтверджують беззаперечний факт, що саме по кредитному договору № 1152662 від 08.08.2019 року відступалося право вимоги від ТОВ «Авентус Укараїна» до ТОВ ФК «ЄАПБ».

Також до позовної заяви було долучено Витяг з Договору відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020 року, укладено між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК ЄАПБ» та Акт прийому-передач Реєстру боржників, який підтверджує факт відступлення права грошової вимоги до позивача по кредитному договору.

Крім того, позивачем було додано Витяг з Реєстру боржників від 23.04.2020 року до Договору відступлення права вимоги, з якого вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги заборгованості до відповідача по вказаному кредитному договору.

На підставі вище наведеного, позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 1152662 від 08.08.2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем позичкових грошових коштів відповідно до умов договору, а тому відповідно у ТОВ «Авентус Україна» право вимог повернення боргу до відповідача не виникало, відповідне таке право не могло бути відступлене за договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року на користь позивача.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів», звертаючись до суду з даним позовом, обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року відповідно до якого набула права грошової вимоги від ТОВ «Авентус Україна».

Встановлено, що 08 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1152662, відповідно до якого Товариство зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (п. 1.1 Договору). Даний кредит сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису відповідача в договір про надання кредиту.

Відповідно до Реєстру боржників від 23.04.2020 року до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 35960,00 грн. з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20560 грн. сума заборгованості за пенею.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У відповідності до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до суду першої інстанції разом з договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року було надано, також, відповідні документи, які підтверджують заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1152662 від 08.08.2019 року (а. с. 8-15).

Відтак, ТОВ ФК «ЄАПБ» на підставі вказаної документації довело належним чином, що набуло право грошової вимоги по кредитному договору № 1152662 від 08.08.2019 року.

Разом з тим, договір відступлення права вимоги №23042020 від 23.04.2020 року укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнаний, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не наведено ніяких доводів та не надано достовірних доказів того, яким чином ТОВ «Авентус Україна» отримав персональні дані відповідача ОСОБА_1 та використав їх у власних цілях.

Також, з матеріалів справи вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23 квітня 2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, дослідивши обґрунтування рішення суду першої інстанції, доводи скаржника, встановила, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достовірні докази того, що відповідач ОСОБА_1 не підписувала відповідний договір позики та не отримувала кредитні кошти у сумі 10000,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем надано належні, достовірні докази того, що правочин був укладений сторонами з усіма регламентованими вимогами електронного підпису, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційної інстанції, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів», так як, позивачем надано належні документи, що свідчать про укладання між сторонами договору позики № 1152662 від 08.08.2019 року та підтверджено факт передання грошових коштів за цим договором позики відповідачу.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 5675,00 грн. (2270,00 грн. - за подачу позовної заяви +3405,00 грн. -за подачу апеляційної скарги, а всього 5675,00 грн.)

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2021року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, ЮРИДИЧНА АДРЕСА 01032 М. Київ, вул. Симоненка Петлюри, 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 1152662 в розмірі 35960 (тридцять п`ять дев`ятсот шістдесят) грн. та судові витрати в сумі 5675,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2021 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак