Справа № 216/4376/20
провадження №2/216/875/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Клименко О.В.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у якому вона просила стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1 / 6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення їх малолітньою донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю та без застосування технічного запису, задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1 / 6 частини, але проти стягнення з нього судових витрат по справі, просить суд урахувати той факт, що він є учасником бойових дій, що підтверджує документально.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Шлюб сторін був зареєстрований 22.09.2012 року Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 644, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7,8), Діти мешкають разом з батьками, що підтверджується довідкою (а.с.11). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2018 року. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Відповідач з часу припинення шлюбних відносин не виконує належним чином обов`язок утримувати сім`ю, не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, що ставить позивача, як його дружину, у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час вона ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за найменшою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач здорова та працездатна людина, в нього немає нікого іншого на утриманні, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримування дружини на період до досягнення їх молодшою дитиною трирічного віку

Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити у повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.12,п.13 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_2 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він являється військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням заяви відповідача, щодо звільнення його від сплати судових витрат в зв`язку з тим, що він є учасником бойових дій, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі витрачених на правову допомогу адвокату.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 136, 137, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 75, 79, 80, 84 Сімейного Кодексу України, п.12,п.13 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір» суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь та на утримання матері дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 30.07.2020 року, і до досягнення їх малолітньою донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно п.12, п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко