КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння", третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння", згідно з яким просив: стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітку плату за серпень, вересень і жовтень 2019 року у розмірі 3 012 грн. 19 коп., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 13 420 грн. 70 коп., вихідну допомогу, як працівнику, який належить до категорії ІІ, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 25 631 грн. 73 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34 142 грн. 55 коп.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що з 23.09.2015 року працював на посаді заступника начальника юридичного відділу.

Наказом відповідача від 08.08.2019 року за № 194 "Про введення в дію структури та штатного розпису" було введено в дію з 01.06.2019 року структуру та штатний розпис державного підприємства "КБ "Артилерійське озброєння".

При цьому, 13.08.2019 року генеральний директор підприємства листом за № 578 повідомив позивача про погодження нової структури та штатного розпису підприємства з Державним концерном "Укроборонпром", у зв'язку з чим з 14.10.2019 року посада, яку займав позивач, підлягала скороченню, а він - звільненню за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Разом з тим, позивач вказував, що з моменту попередження та до його звільнення, яке відбулося 15.10.2019 року, відповідач, в порушення вимог трудового законодавства та положень п. 5.16 Колективного договору, продовжував нараховувати заробітну плату, виходячи з посадового окладу за старим штатним розписом.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва віж 03.09.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 110-112).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обгрунтування своєї апеляційної скарги, позивач вказує, що суд першої інстанції безпідставно не надав належної оцінки факту порушення відповідачем положень п. 5.16 Колективного договору, відповідно до яких працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, при перегляді форм, систем, розмірів оплати праці адміністрація зобов`язалася підвищувати тарифні ставки (посадові оклади) у порядку, встановленому на підприємстві (а.с. 116-119).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 128, 129).

24.11.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін (а.с. 134-138).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи (а.с. 141).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК Україниапеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до нормматеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом № 271-к від 23.09.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ДП "Конструктивне підприємство "Артилерійське озброєння" на посаду заступника начальника юридичного відділу.

Наказом відповідача від 08.08.2019 року за № 194 "Про введення в дію структури та штатного розпису" була введена в дію нова структура та штатний розпис підприємства, у зв'язку з чим ОСОБА_1 13.08.2019 року був повідомлений про скорочення посади заступника начальника юридичного відділу та про наступне звільнення з 14.10.2019 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом № 314-к від 15.10.2019 року, законність якого позивачем не оспорюється, останнього було звільнено з займаної посади.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав згоди на переведення його на запропоновані посади та, незважаючи на відсутність у новому штатному розписі його посади, трудові відносини з ним продовжувалися ще протягом гарантованого двомісячного строку після попередження про звільнення на підставі чинного трудового договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, оспорюючи розмір посадового окладу, який, на його думку, мав бути застосований при визначенні розміру заробітної плати з моменту повідомлення про наступне звільнення за п. 1 ст. 40 КЗзП України, тобто з 13.08.2019 року, посилався на положення п. 5.16 Колективного договору та зазначав, що заробітна плата повинна була обраховуватися виходячи з посадового окладу за аналогічною посадою, передбаченою в новому штатному розписі, зокрема за посадою начальника відділу інформаційних технологій, яка становить 19 260 грн. 00 коп.

Так, дійсно, відповідно до п. 5.16 Колективного договору працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, при перегляді форм, систем, розмірів оплати праці адміністрація зобов`язалася підвищувати тарифні ставки (посадові оклади) у порядку, встановленому на підприємстві.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 28.01.2015 року за № 984/0/14-15/13 працівники, яких попереджено про наступне вивільнення, і посада яких відсутня у новому штатному розписі, продовжують працювати не менше двох місяців і отримують заробітну плату. Виплата заробітної плати у даному випадку здійснюється на підставі положень чинного трудового договору, дію якого не припинено, тобто трудовий договір продовжується.

Отже, враховуючи те, що у новому штатному розписі посада заступника керівника юридичного підрозділу відсутня, суд першої інстанції, встановивши вищенаведені обставини, дійшов цілком обгрунтованого висновку, що відповідачем правомірно було нараховано та виплачено заробітну плату та обов`язкові виплати при звільненні саме з урахуванням його посадового окладу та згідно з діючим трудовим договором.

При цьому, слід зазначити, що оскільки посаду позивача було виведено зі штату з 01.06.2019 року, тобто вона фактично перебувала поза штатом, розмір посадового окладу позивача апріорі не міг бути змінений новим штатним розписом, на чому, у свою чергу, наголошує позивач.

Посилання позивача на те, що заробітна плата повинна була обраховуватися виходячи з посадового окладу за аналогічною посадою, передбаченою в новому штатному розписі, зокрема за посадою начальника відділу інформаційних технологій, яка становить 19 260 грн. 00 коп., колегія суддів вважає безпідставними, адже, враховуючи відсутність у новому штатному розписі посади позивача, порівняння посади останнього з посадами заступників керівників інших підрозділів з різними посадовими окладами є неможливим в силу відмінностей кола їх посадових обов`язків та відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги, які, на думку скаржника, є підставою для скасування рішення, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених позовних вимог.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння", третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська