233 № 233/4951/20
19 січня 2021 року місто Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Левчук О.О.
при секретарі Рамазановій В.Х.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №233/4951/20 за позовною заявою
ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_2
про розірвання шлюбу,
Обставини справи:
30.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовна заява вмотивована тим, що вони з відповідачкою одружилися 23.09.1978 року, який було зареєстровано у Торецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2015 року шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на їх усунення.
18.11.2020 року до суду надійшли документи на виконання вищевказаної ухвали суду.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2020 року провадження по цивільній справі за позовом відкрито та призначено судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 11.01.2021 року о 08-00год.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином через оголошення на Веб-сайті суду. Відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 23.09.1978 року, який було зареєстровано у Торецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №537, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.
Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.
На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.
Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.4, 10, 12, 76, 144, 263-265, 280-283ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23.09.1978 року в Торецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №537).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Суддя Костянтинівського
міськрайонного суду: О.О. Левчук