РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2520/21

11 листопада 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року. На підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно. Вказує, що з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс, збільшились ціни на продукти харчування, одяг та шкільне приладдя. Вказує, що щоденно витрачає на харчування дитини у школі 50 грн, крім того, дитини відвідує курси англійської та польської мови, хореографічний гурток. Для занять танцями дитині періодично купується взуття, форма та інші необхідні речі, вартість яких досить значна. Відповідач будь-якої додаткової матеріальної допомоги, крім аліментів, не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утриманні дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

28.10.2021 відповідач подав відзив на позов, у якому вказав, що визнає позовні вимоги частково, оскільки він вдруге одружився, має в шлюбі дитину, яку також зобов`язаний утримувати. Вказує, що у нього на утриманні фактично двоє дітей, а тому в загальному він має сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від свого заробітку, а відтак на одну дитину розмір аліментів має становити 1/6 частку від заробітку. Просить позов задовольнити частково та стягувати аліменти стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу). Вказує, що звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, відповідно до ст.13 Закону України «Про судовий збір».

09.11.2021 позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач вказала, що викладена відповідачем позиція у відзиві на позов є безпідставна та необґрунтована, спрямована на уникнення відповідальності по належному утриманню спільної дитини. Вказує, що відповідач належним чином не обґрунтував, чому має сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки від його доходів та не надав доказів, скільки він сплачує аліментів на утримання дитини у другому шлюбі. Також вказує, що відповідач надав довідку про свої доходи з якої вбачається, що його матеріальне становище надає останньому можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, адже кошти витрачаються ним на себе та дитину від іншого, інших витрат відповідач не здійснює. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис про народження №272.

Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2017 року у справі №564/1466/17 з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 18.10.2017.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року у справі №564/1918/17 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №254. Рішення суду набрало законної сили 20.12.2017.

Позивач ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом №3025/09-06 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим виконавчим комітету Костопільської міської ради 14.09.2021.

27 березня 2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_4 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис про шлюб №369.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 30.08.2018 виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис про народження №10 від 30.03.2018.

Відповідач ОСОБА_2 разом із сім`єю зареєстрований у АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання №917 та 918 від 11.04.2019, № 237 від 23.01.2020, виданими Миропільською селищною радою Романівського району Рівненської області.

Із довідки про доходи, виданої 10 територіальним вузлом урядового зв`язку 27.10.2021 за №77, ОСОБА_2 є військовослужбовцем 10 Територіального вузла урядового зв`язку та отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, яке за період з жовтня 2020 по серпень 2021 року нараховане у розмірі від 11848,72 грн до 14584,31 грн. За вересень 2021 року нараховано у розмірі 33643,99 грн, всього за вказаний період (без вирахування податку з доходів фізичних осіб) нараховано 183854,16 грн.

Судом також встановлено, що на виконання ухвали суду від 12.10.2021, якою витребувано від Головного управління ДФС в Житомирській області довідку про доходи ОСОБА_2 , жителя смт.Миропіль, Романівського району, Житомирської області за період з 01 січня 2021 року по день винесення ухвали надійшов лист Головного управління ДФС у Житомирській області про неможливість надання інформації у зв`язку із передачею відповідних функцій до Головного управління ДПС у Житомирській області.

Разом з тим, відповідачем додано до відзиву на позов довідку про доходи, а відтак суд не вбачає підстав для витребування вказаної інформації.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Стаття 3 Конвенції OOH про права дитини передбачає, що усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, позивачем не доведено та належним чином не обґрунтовано можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, однак право визначення способу стягнення та його зміни в силу ст.181 Сімейного кодексу України належить виключно одержувачу аліментів.

Більше того, в силу вимог ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відтак останні несуть рівні обов`язки щодо утримання дітей і позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач зі своєї сторони несе аналогічні розміру заявленим позовним вимогам витрати по утриманню спільної дитини.

При цьому суд враховує, що відповідач одружився та має в шлюбі дитину 2018 року народження, а відтак несе обов`язок по її утриманню.

Згідно довідки про доходи, відповідач отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, розмір якого в середньому становить 14500 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком у віці від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. і аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача майже вдвічі перевищуватимуть мінімальний рекомендований розмір аліментів, що передбачений ст.182 Сімейного кодексу України.

Відтак, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення розміру аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, що відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, а тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Щодо посилання відповідача на те, що останнього звільнено від сплати судового збору, як учасника бойових дій на підставі Закону України «Про судовий збір», то суд враховує наступне.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У свою чергу, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Відтак, вирішення питання щодо сплати судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20).

Предметом позову ОСОБА_1 є зміна способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення їх розміру у частці від заробітку (доходу), тобто зазначений спір не пов`язаний із правами відповідача саме як учасника бойових дій.

Враховуючи викладене, наведені відповідачем підстави не звільняють його від сплати судового збору.

Згідно приписів пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2017 року по справі №564/1466/17 та визначити аліменти у часті від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 /однієї шостої/ частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 /дев`ятсот вісім/ гривень судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_3 ), паспорт НОМЕР_4 , виданий 16.03.2010 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повне рішення складено

16 листопада 2021 року.

СуддяЛ. А. Грипіч