Провадження № 2/522/8834/21
УХВАЛА

15 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі Косіциної В.В. розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Струкової К.О. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Ухвалою від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовом, до суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Струковою К.О. подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1 кв.м., загальною площею 313,1 кв.м., №1-3 огорожа та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо предмета спору, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію) права власності на нього, виселення, вселення осіб.

Судом встановлені наступні обставини.

В своєму позові позивач просить витребувати нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 313,1 кв.м. та надвірними спорудами №1-3 огорожі укладеного 30.05.2017 р., з чужого незаконного володіння, на користь ОСОБА_1 , тобто між позивачем та відповідаче існує спір з приводу нерухомого майна.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.11.2021 року ОСОБА_2 є власником Ѕ частини будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 30.05.2017 серії 1388 та Ѕ частини будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 30.05.2017 серії 1391.

Позивач вважає, що існують ризики того, що під час розгляду цієї справи спірне майно буде відчужено третім особам, у зв`язку з чим на нього необхідно накласти арешт.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 23.12.2020 N 756/2609/20 (провадження N 61-11479св20) викладено правову позицію згідно з якою:

"Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу".

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на зазначене, на матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення, суд вбачає між сторонами існує реальний спір, предметом якого є житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1 кв.м., загальною площею 313,1 кв.м., та надвірні споруди №1-3 огорожа.

За таких обставин, обраний судом вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що перебуває у володінні відповідача, є співмірним із заявленими позовними вимогами та випливає з фактичних обставин справи, оскільки через ризик відчуження майна на користь третіх осіб невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту житлового будинку може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому судом враховано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, яке фактично перебуває у його володінні, проте такі заходи не перешкоджають здійсненню відповідачем права користування майном, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову про які просить позивач, фактично будуть спрямовані на охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тому захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони реєстраційних дій, на час розгляду справи відповідає предмету позову, є розумним, адекватним, співмірним та таким, що відповідає предмету позову.

Таким чином заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Вимоги щодо забезпечення позову суд вважає розумними, обґрунтованими та адекватними та такими, що відповідає предмету позову в частині арешту та заборони вчиняти дії щодо майна, право власності на яке було набуте на підставі оскаржуваного договору.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Струкової К.О. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 313,1 кв.м., номер об`єкту нерухомого майна 101.

Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно та скасуванням реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно щодо житлового будинку розташованого адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 313,1 кв.м., номер об`єкту нерухомого майна 101

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Косіцина В.В.