Справа № 464/4187/21
пр.№ 2/464/1307/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «200», за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-10», про визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ЖБК «200» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликався на те, що будучи членом кооперативу отримав у ЖБК «200» вищевказану квартиру шляхом сплати пайового внеску у розмірі 12 481 крб. 64 коп. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №187 від 15.06.1989 позивачу, як члену ЖБК «200», видано ордер №3437 від 27.06.1989 на право заняття житлового приміщення. Однак, свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру не отримував, державну реєстрацію цього права не здійснював, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. На даний час розпоряджатися його майном не може, адже таке підлягає обов`язковій державній реєстрації. Разом з тим, виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім цього, позбавлений можливості зареєструвати право власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали та надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Третя особа ОСОБА_3 , який одночасно є законним представником третьої особи ОСОБА_4 , підтримав пояснення представника позивача.

В судове засідання від 16.11.2021 учасники розгляду не з`явилися, про дату час та місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача ЖБК «200», який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду, причин неявки не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, судом відповідно до ст. 280 ЦПК України здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №187 від 15.06.1989, члену ЖБК №200 ОСОБА_1 з сім`єю, яка складається з трьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , видано ордер №3437 на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки №1107-735 від 17.08.2016, виданої архівним відділом Львівської міської ради, на підставі розпорядження Львівської міської ради №979 від 31.08.1993 «Про перейменування вулиць, площ, парків, скверів і озер м. Львові» вул. Теслюка перейменовано на АДРЕСА_3 .

Як видно з довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/10123 від 18.07.2016 станом на 29.12.2012 квартира АДРЕСА_1 на праві особистої власності не зареєстрована, свідоцтво про право власності не видавалось.

Відповідно до довідки ОСББ «Сихівчани-10» №18-а від 20.07.2016, ОСОБА_1 є членом ЖБК №200, якому в цьому кооперативі належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира складається з трьох кімнат загальною площею 68,6 кв.м. Членом кооперативу ОСОБА_1 повністю внесено пайовий внесок за вищевказану квартиру у розмірі 12481,64 крб. ЖБК №200 створений 16.03.1988 на підставі рішення виконкому Львівської міської ради народних депутатів №103 від 1988. ЖБК №200 зареєстрований виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 29.03.1988 №210.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення відповідних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що згідно зі ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 182 ЦК України (чинного на час розгляду справи), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, у позивача, який, будучи членом ЖБК «200», повністю сплатив пайовий внесок за квартиру, виникло право власності на зазначене нерухоме майно, однак таке право не підтверджене відповідними правовстановлюючими документами.

У зв`язку з тим, що єдиним належним способом захисту права позивача є визнання права власності, позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 182, 334, 391, 392 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 2, 81, 89, 247, 263 265, 280 282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,6 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н. І.