Ухвала

13січня 2021 року

м. Київ

справа № 350/1620/19

провадження № 61-19410ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2020 року, додаткове рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» (далі - ПрАТ «Прикарпаттяобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача

10 562 грн 19 коп. боргу, який утворився внаслідок використання необлікованої енергії по акту про порушення від 20 травня 2019 року

№085269, 250 грн за заміну приладу обліку та 420 грн за проведення капітального ремонту лічильника.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» відмовлено.

Додатковим рішенням Рожнятівського районного суду від 04 вересня

2020 року стягнуто з ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат у справі 10 737 грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада

2020 року рішення Рожнятівського районного суду від 31 серпня 2020 року та додаткове рішення Рожнятівського районного суду від 04 вересня 2020 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції встановив, що дана справа є малозначною.

У грудні 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» подало касаційну скаргу на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2020 року, додаткове рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 11 232 грн 19 коп. і станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

У касаційній скарзі заявник зазначив, що справа має для нього виняткове значення, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес.

Наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та зводяться до його незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2020 року, додаткове рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров