Ухвала

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 442/938/20

провадження № 61-18928ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання протиправним та скасування рішення сесії міської ради, визнання права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначене судове рішення з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно зі статею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію повної постанови Львівського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року отримала лише 18 листопада 2020 року, на підтвердження чого подав докази.

Отже, вказане свідчить, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, а тому є підстави для його поновлення.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:

неврахування висновків, викладених у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/5635/13-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 20 листопада 2019 року № 368/54/17; Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1275цс15, від 10 червня 2015 року у справі № 6-267цс15; Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 686/22736/17-ц;

недослідження зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Матеріали цивільної справи № 442/938/20 витребувані ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

О. В. Ступак

Г. І. Усик