Провадження № 2/389/498/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Чуканової О.А., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Желудкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про встановлення факту перебування у трудових відносинах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, вимоги якої обґрунтував тим, що з 01 червня 2018 року по 29 травня 2020 року включно він працював штатним працівником ТОВ «Делівері» у місті Знам`янка, за виконання роботи отримував заробітну плату.

З 01 червня 2018 року працював на складі в місті Знам`янка по системі франчайзинг, а з 28 вересня 2018 року відповідно до розпорядження за номером 119 генерального директора ОСОБА_2 призначений на посаду завідуючого складом в місті Знам`янка. Підтвердженням його роботи на складі м.Знам`янка компанії ТОВ «Делівері» є звернення генерального директора ОСОБА_2 до голови Кіровоградської ОДА ОСОБА_3 щодо видачі перепусток працівникам компанії для пересування по Кіровоградській області у зв`язку з обмеженнями викликаними СОVID 19. У переліку працівників, яким необхідні перепустки, є і його прізвище. Це ще раз доводить те, що він був працівником вищезазначеної компанії.

У травні 2020 року йому повідомили про закриття складу компанії у місті Знам`янка та звільнення його з роботи. У зв`язку з цим він звернувся до регіонального менеджера для отримання документів на підтвердження роботи в компанії та довідки про отримані доходи. Ці документи необхідні були для реєстрації у центрі зайнятості і отримання в подальшому роботи.

Проте, регіональний менеджер відмовився надавати такі документи, посилаючись на те, що документів про його працевлаштування не оформлювалось у відповідності до діючого законодавства, хоча особисто ним відповідні документи на працевлаштування на початку роботи подавались.

У травні 2020 року він звернувся до Знам`янської Державної податкової інспекції для отримання довідки про доходи за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року та 04 травня 2020 року, та за номером 34045 отримав довідку, в якій відсутні дані про доходи отримані ним за час роботи в компанії ТОВ «Делівері».

29 травня 2020 року представниками компанії ТОВ «Делівері», склад на якому він працював був закритий, товарно-матеріальні цінності ним були передані в повному обсязі, однак жодних документів про роботу у компанії йому не надано.

06 червня 2020 року він звернувся до генерального директора ТОВ «Делівері» ОСОБА_2 з проханням врегулювання питання оформлення документів, які підтверджують його роботу в ТОВ «Делівері» та 02 липня 2020 року за номером 288-20 генеральний директор ТОВ «Делівері» ОСОБА_2 повідомив йому, що трудовий договір з ним не укладався, цивільно - правові договори також не укладались, внесення запису у трудову книжку та надання довідки про розмір заробітної плати неможливий. Тобто, з вищезазначеної відповіді слідує, що він не працював з 01 червня 2018 року по 29 травня 2020 року в ТОВ «Делівері».

За таких обставин просить суд встановити факт перебування його у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Делівері» на посаді завідуючого складом у місті Знам`янка в період з 01 червня 2018 року по 29 травня 2020 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додав, що передав трудову книжку та заяву про прийняття на роботу відповідачу та вважав, що офіційно працевлаштований до 29 травня 2020 року, поки не закрили склад.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив, у якому зазначено наступне. ТОВ «Делівері» є підприємством, що надає транспортно-експедиторські послуги автомобільним транспортом фізичним і юридичним особам - перевезення вантажів зі складу на склад і супровід вантажів. Тобто здійснює транспортне експедирування вантажів у порядку передбаченому ЦК України, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, Статутом автомобільного транспорту України, Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та іншими нормативно-правовими актами, шо регулюють транспортно-експедиторську діяльність. Надання експедитором послуг власним клієнтам здійснюється на підставі Публічного договору надання транспортно-експедиторських послуг, затвердженого наказом ТОВ «Делівері» від 14 травня 2019 року № 1, та Правил транспортного експедирування вантажів, затверджених наказом ТОВ «Делівері» від 14 травня 2019 року № 2, положення яких повністю відповідають законодавству про вантажні перевезення в Україні. Експедитор має право залучати третіх осіб для виконання своїх зобов`язань за договором надання транспортно-експедиторських послуг.

Так, 15 серпня 2017 року між ФОП ОСОБА_4 (виписка з ЄДР № 2 005947), через свого представника в особі позивача, та відповідачем укладений агентський договір № 32-ФР, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 здійснював представництво відповідача перед його клієнтами щодо надання транспортно- експедиторських послуг на території м.Знам`янка Кіровоградської області. Відповідно до вищевказаного договору відповідач забезпечив ФОП ОСОБА_4 доступ до своєї електронної бази.

21 вересня 2018 року між ФОП ОСОБА_4 , через свого представника в особі позивача, та відповідачем укладено додаткову угоду про розірвання Агентського договору від 15 серпня 2017 року № 32-ФР. Відповідачу не відомо чи перебував позивач у трудових правовідносинах з ФОП ОСОБА_4 під час дії вищезазначеного агентського договору, але в трудових відносинах з відповідачем позивач не перебував.

Щодо приєднання до позовної заяви копії листа позивача від 23 березня 2020 року № 116-20 із зазначенням даних позивача для отримання спеціальних перепусток, у відзиві вказав, що дані позивача потрапили до цього листа помилково, у зв`язку із неуважністю безпосереднього виконавця, який поспіхом готував звернення в умовах введеного карантину. Таким чином ТОВ «Делівері» повністю заперечує проти всіх заявлених позовних вимог, вважає їх необгрунтованми та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що склад ТОВ «Делівері» в місті Знам`янка закрили у травні 2020 року. Щодо долучених до матеріалів справи позивачем скріншотів з електронної бази ТОВ «Делівері» пояснив, що з ТОВ «Делівері» співпрацював син позивача ОСОБА_4 , який мав доступ до відповідної програми, а відтак позивач із сином могли втрутитись у її роботу, вносячи дані на власний розсуд.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області №2269, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадськиї формувань та відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері» є юридичною особою, зареєстроване 28 листопада 2001 року, місце знаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, буд. 15/2, керівником товариства є ОСОБА_2 (а.с. 40,41).

Позивач стверджує, що у період з 01 червня 2018 року по 29 травня 2020 року включно працював штатним працівником ТОВ «Делівері» у місті Знам`янка, на посаді завідуючим складом, та за виконання роботи отримував заробітну плату. Представник ТОВ «Делівері» вказаний факт заперечує.

З копії розпорядження від 28 вересня 2018 року №119 ТОВ «Делівері» вбачається, що генеральний директор ТОВ «Делівері» ОСОБА_2 розпорядився:

- закрити з 28 вересня 2018 року склад по системі франчайзинг в місті Знам`янка за адресою: місто Знам`янка, вулиця Михайла Грушевського, 10 А.;

- з 01 жовтня 2018 року відкрити склад ТОВ «Делівері» у місті Знам`янка і розмістити його за адресою: місто Знам`янка, вулиця Михайла Грушевського, 10А; закріпити за складом м.Знам`янка корпоративний мобільний телефон НОМЕР_2 ;

- призначити на посаду завідуючим складом в місті Знам`янка Подкоритого Володимира Григоровича, призначити ОСОБА_1 відповідальним за застосування і зберігання печатки ТОВ «Делівері» «Склад м.Знам`янка», і штампу «Пошта. Поштовий багаж. Термінова доставка»;

- з 01 жовтня 2018 року допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків на складі в місті Знам`янка;

- відправка вантажу зі складу м.Знам`янка буде здійснюватися через склад Кропивницький транзит; керуючим, завідуючим складами підприємства, рішення господарських та виробничих питань на складі у місті Знам`янка здійснювати з призначенням завідуючим складу; підпорядковуваим склад в місті Знам`янка в.о. РД ЦРЦ-2 ОСОБА_5 (а.с. 7).

З листа ТОВ «Делівері» від 23 березня 2020 року за підписом генерального директора ОСОБА_2 , адресованого Голові Кіровоградської ОДА Балонь О.Д. вбачається, що товариство зверталося до обласної державної адміністрації з приводу видачі перепусток працівникам компанії для пересування по Кіровоградській області у зв`язку з обмеженнями викликаними СОVID 19, зокрема працівнику « ОСОБА_1 », місце проживання АДРЕСА_1 (а.с. 8).

У відомостях з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплат доходів та утриманих податків від 04 травня 2020 року за №34045, відомості про отримання ОСОБА_1 у період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року з ТОВ «Делівері», відсутні (а.с. 9).

06 червня 2020 року ОСОБА_1 на адресу генерального директора ТОВ «Делівері» Лакатош О.С. скерував заяву, в якій просив зробити запис у його трудовій книжці про роботу у компанії в період з 01 червня 2018 року по 29 травня 2020 року та надати довідку про доходи за період роботи в компанії до моменту звільнення (а.с. 10).

02 липня 2020 року за вих. №288-20 ТОВ «Делівері» на адресу ОСОБА_1 було надіслано листа, в якому вказано, що відповідно до даних поточного обліку працівників ТОВ «Делівері» з ОСОБА_1 трудовий договір про роботу на підприємстві не укладався, цивільно-правові договори також не укладалися. Підстави для внесення відомостей до трудової книжки про роботу в ТОВ «Делівері» та видачі довідки про розмір заробітної плати відсутні (а.с. 11).

Надані скріншоти (копії витягів) з електронної бази внутрішнього програмного забезпечення ТОВ «Делівері» свідчать про те, що в базі даних товариства містяться дані про співробітника (постійного робітника) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посада: завідуючий складом, склад: Знам`янка, фактична дата виходу на роботу 01 травня 2018 року. А також містяться відомості про проведення ОСОБА_6 у вказаний період грошовий операцій, регулярного нарахування йому заробітної плати (а.с. 12-24).

На спростування доводів позивача відповідачем суду надано наступні докази.

Агентський договір №32-ФР від 15 серпня 2017 року, укладений між ТОВ «Делівері», що іменується надалі «Компанія», в особі генерального директора Лакатош О.С., яка дає на підставі статуту, з одного боку і ФОП ОСОБА_4 , що іменується надалі «Агент», який діє на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0005947, в особі ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності №233 від 09 серпня 2017 року. Відповідно до загальних положень договору, агент в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні Законодавством, за агентську винагороду зобов`язується здійснювати представництво компанії перед його клієнтами (юридичними, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами) по наданню транспортно-експедиторських послуг. Послуги надаються агентом в обсязі передбаченому відповідним договором про надання транспортно-експедиторських послуг, який укладено між компанією та її клієнтами. Агент одержує право здійснювати вищевказані дії на території населеного пункту, в приміщенні яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною довіреністю. У розділі права і обов`язки компанії вказано, що компанія зобов`язана забезпечити агента електронною базою даних для виконання покладених даним договором обов`язків на агента (а.с. 58-59).

Довіреність від 09 серпня 2017 року на представництво ОСОБА_1 , ОСОБА_4 терміном дії три роки (а.с. 60).

Додаткову угоду про розірвання Агентського договору №32-ФР від 15 серпня 2017 року від 21 вересня 2018 року, укладену між ТОВ «Делівері», що іменується надалі «Компанія», в особі генерального директора Лакатош О.С., яка діє на підставі статуту, з одного боку і ФОП ОСОБА_4 , що іменується надалі «Агент», який діє на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0005947, в особі Подкоритова В.Г., який діє на підставі довіреності №233 від 09 серпня 2017 року з другого боку. У додатковій угоді вказано, що з моменту набрання чинності цієї угоди права і обов`язки сторін за договором припиняються, а всі зобов`язання сторін вважаються виконані в повній мірі. Угода набирає чинності з моменту підписання (а.с. 61).

З матеріалів Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області №2269 заведених 26 травня 2020 року за повідомленням ОСОБА_7 , наданих на запит суду вбачається, що 26 травня 2020 року до Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградської області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , про те, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_1 . Вказану подію, зареєстровано до інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області за № 4423 від 26 травня 2020 року.

В ході проведення перевірки було встановлено, що 26 травня 2020 року о 09:50 год. перебуваючи в приміщенні ТОВ «Делівері-Авто», розташованого за адресою м. Знам`янка вул. Грушевського 10А між працівником вищевказаного товариства ОСОБА_7 та батьком одного з працівників того ж товариства, ОСОБА_1 виникла словесна, суперечка на грунті того, що ОСОБА_1 не давав винести ОСОБА_7 , з приміщення ТОВ «Делівері-Авто» системний блок. Зважаючи на викладене, під час проведення перевірки, даних які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення не встановлено, та відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

ОСОБА_7 у своїх поясненнях вказав, що 26 травня 2020 року приблизно о 09:50 год в місті Знам`янка по вулиці Михайла Грушевського, 10А, в приміщенні ТОВ «Делівері Авто» громадянин ОСОБА_1 , який є батьком працівника ТОВ «Делівері-Авто» ОСОБА_4 , який перебував на посаді комірника даного закладу, заважав йому винести належні ТОВ «Делівері Авто» речі, а саме системний блок.

ОСОБА_1 у наданих працівникам поліції поясненнях зазначив, що працює завскладом ТОВ «Делівері».

Свідок ОСОБА_8 у суді пояснив, що регулярно користувався послугами Делівері, коли вони працювали останні два роки, десь до травня- червня 2020 року. Завскладом був ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що пацював у ТОВ «Делівері» експедитором. При цьому, працював без оформлення на власному авто як і багато інших співробітників товариства. Перевозив товар з 2018 року по травень 2020 року, допоки не закрили склад. Возив товар зі Знам`янки до Кропивницького і навпаки, майже щоденно. На складі у місті Знам`янка працював позивач із сином ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює регіональним деректором ТОВ «Делівері» по Черкаській і Кіровоградській області та йому відомо, що відповідач не працював штатним працівником у ТОВ «Делівері».

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з положеннями статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, наказ про прийом на роботу не видається.

Цивільно-правові угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Згідно зі статтею 837ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.05.2018 року по справі №127/21595/16-ц, та від 17.10.2019 року по справі № 813/2058/17.

Відповідно до частини першої ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності достатті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, §161,18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Отже, не зважаючи на твердження представника відповідача, що позивач взагалі ніколи не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Делівері», суд на підставі зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність факту перебування позивача у трудових відносинах з ТОВ «Делівері» на посаді завідуючого складом у місті Знам`янка, виходячи з наступного.

Так, представник відповідача стверджує, що позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Делівері, а був представником ФОП ОСОБА_4 , з яким ТОВ «Делівері" укладено агентський договір. Однак, судом встановлено, що Агентський договір №32-Ф від 15 серпня 2017 року, який укладений між ТОВ «Делівері» та ФОП ОСОБА_4 , через свого представника ОСОБА_1 було розірвано 28 вересня 2018 року. Дата розірвання вказаного агентського договору, узгоджується зі змістом розпорядження №119 від 28 вересня 2018 року, за яким, генеральний директор ТОВ «Делівері», розпорядився: закрити з 28 вересня 2018 року склад по системі франчайзинг в місті Знам`янка за адресою: місто Знам`янка, вулиця Михайла Грушевського, 10 А.; з 01 жовтня 2018 року відкрити склад ТОВ «Делівері» у місті Знам`янка і розмістити його за адресою: місто Знам`янка, вулиця Михайла Грушевського, 10А; призначити на посаду завідуючим складом в місті Знам`янка ОСОБА_1 .

Тобто прийняття на роботу позивача у ТОВ «Делівері» підтверджується вказаним вище розпорядженням №119 від 28 вересня 2018 року.

При цьому, представник відповідача ТОВ «Делівері» ставить під сумнів дійсність вказаного розпорядження. Проте, про дійсність даних зазначених у розпорядженні щодо прийняття ОСОБА_1 на роботу у ТОВ «Делівері» та його подальшої роботи у товаристві, свідчить лист ТОВ «Делівері» до голови Кіровоградської ОДА від 23 березня 2020 року, в якому товариство просить видати перепустки працівникам компанії, зокрема працівнику ОСОБА_1 . Посилання представника відповідача на невідповідність тексту листа дійсності внаслідок помилки, судом до уваги не приймається.

Про роботу позивача у ТОВ «Делівері» також свідчать і надані ним скріншоти з електронної бази ТОВ «Делівері», в яких містяться дані про штатного працівника ОСОБА_1 та проведення ним фінансових операцій, регулярного нарахування заробітної плати, оскільки доказів втручання в програму представником відповідача не надано.

Пояснення допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також доводять факт роботи позивача у ТОВ Делівері. Пояснення свідка ОСОБА_12 суд ставить під сумнів, оскільки він наразі працює у ТОВ «Делівері», а тому є заінтересованою особою.

Зрештою під час перевірки Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області заяви ОСОБА_7 щодо виниклого між ним та ОСОБА_1 конфлікту у приміщенні ТОВ «Делівері», розташованого по вулиці Грушевського, 10 А в місті Знам`янка, який відбувся 26 травня 2021 року, сам ОСОБА_1 надаючи пояснення вказав, що працює завскладом ТОВ «Делівері». Інших осіб, крім ОСОБА_7 та ОСОБА_1 при перевірці заяви не допитувалося.

Разом з цим, агентський договір між ТОВ "Делівері" та ФОП ОСОБА_4 , на який посилається у відзиві на позов представник відповідача, розірвано 21.09.2018 року. Інших даних щодо співпраці відповідача з ФОП ОСОБА_4 у справі немає. Відтак, незрозумілим є відсилання представника відповідача в своїх поясненнях на можливе використання найманої праці позивача ФОП ОСОБА_4 .

При цьому, логічно пояснити, на яких підставах систематично по закінченню дії вказаного вище агентського договору і до кінця травня 2020 року, тобто доволі тривалий час, позивач перебував на складі ТОВ "Делівері", розташованому у м. Знам`янка, регулярно виконував певні трудові обов`язки, його нараховувалась заробітна плата (як вбачається з пояснень свідків, скріншотів з електронної бази внутрішнього програмного забезпечення ТОВ «Делівері», даних матеріалів перевірки Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області), представник відповідача належним чином не спромігся. Також не спростовано представником відповідача і те, що за даними листа ТОВ «Делівері» від 23 березня 2020 року за підписом генерального директора ОСОБА_2 , адресованого Голові Кіровоградської ОДА Балонь О.Д., товариство звертаючись з приводу видачі перепусток працівникам компанії для пересування по Кіровоградській області фактично визнавало своїм працівником і позивача. Посилання на помилку при підготовці тексту цього листа є сумнівним, оскільки обставина занесення даних позивача до цього списку в цілому узгоджується із рештою доказів, досліджених в ході судового розгляду, які свідчать на користь доводів позивача і узгоджуються із його поясненнями наданими в судовому засіданні, що є послідовними і вказують на наявність відносин між сторонами, яким притаманний характер трудових.

Отже, судом встановлено, що позивач виконував роботу відповідної посади, визначену трудовою функцією в діяльності товариства. Доводи представника відповідача не спростовують факт використання відповідачем найманої праці позивача, характер виконання якої свідчить про трудові відносини з таким працівником.

З урахуванням вищевикладеного, факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем суд вважає доведеним, але в період з 01 жовтня 2018 року по 26 травня 2020 року (01.10.2018 року - початок роботи за даними розпорядження про відкриття складу та прийняття позивача на работу на посаду завідуючого складом; 26.05.2020 року - кінець роботи, ймовірне закриття складу в тому числі за пояснення представника відповідача, що узгоджується з поясненнями позивача про вивезення товарно-матеріальних цінностей зі складу та даними матеріалів перевірки Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області).

Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК Украпїни з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним та документально підтверджений судовий збір за подання даного позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,223,263-265,280-282,284,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Делівері» на посаді завідуючого складом у місті Знам`янка Кіровоградської області в період з 01 жовтня 2018 року по 26 травня 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері», , місце знаходження: вулиця Велика Васельківська, 15/2, місто Київ.

Повний текст рішення складено 19 січня 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова