Ухвала

13 січня 2021 року

м. Київ

справа № 564/3015/19

провадження № 61-19288ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року про відмову

у роз`ясненні судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, у якому просила визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, що розташована за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області

від 05 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05 лютого

2020 року змінено.

Абзац 2 резолютивної частини викладено в такій редакції:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки (від 71/100 частини у праві власності на будинок відповідно до договору дарування

від 03 листопада 2017 року) на земельну ділянку, загальна площа якої 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд апеляційної інстанції виходив з того, що в мотивувальній та резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року чітко зазначена частка, яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Крім того, в заяві про роз`яснення судового рішення ОСОБА_1 самостійно здійснила розрахунок 2/3 частки від 71/100 частини у праві власності на будинок відповідно до договору дарування від 03 листопада 2017 року, що вказує на розуміння нею суті рішення, а вимоги її заяви фактично зводяться до підтвердження судом проведених нею розрахунків.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 листопада

2020 року (надійшла до суду 28 грудня 2020 року), в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду,

в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення

і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Суд апеляційної інстанції вірно встановив, що у мотивувальній та резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду

від 01 жовтня 2020 року чітко зазначена частка, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Встановивши, що відсутні підстави для роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 23 листопада 2020 року про відмову у роз`ясненні судового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку

є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник