Справа № 444/3099/21
Провадження № 2/444/1109/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Головач Орислава Романівна, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне майно: 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , земельний пай на ім`я ОСОБА_3 . Вказала, що коли вона звернулася до приватного нотаріуса, нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки потрібно нотаріусу надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) нового зразка. Зазначила, що вона спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 прийняла, їй приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Головач О.Р. видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на частку житлового будинку, яка належним чином була зареєстрована за ОСОБА_1 , що свідчить про фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті своїх батьків: матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча батько ОСОБА_3 свого права власності за життя так і не оформив. Вказала, що коли вона звернулася до нотаріальної контори, то нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у її батька ОСОБА_3 відсутнє належним чином зареєстроване право власності на 1/4 частину згаданого вище будинковолодіння. Просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як бувшого члена колгоспного типу двору; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Новоскварявська сільська рада) розміром 0,9262 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися, однак подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, представник позивача не заперечив щодо позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були чоловіком і дружиною, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 7 від 23.10.2020 року, актовий запис №9 від 18.02.1948 року.

ОСОБА_2 була матір`ю, а ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 08.08.1987 р. та у зв`язку із одруженням позивачка змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

З копії свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 20.03.1990 р. виконавчим комітетом Новоскварявської сільської ради на підставі рішення Нестерівського райвиконкому № 52 від 15.03.1990 р., вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 .

З копії рішенням виконавчого комітету Новоскварявської сільської ради від 28.10.2020 року № 9 «Про розподіл часток колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1 » вбачається, що вирішено провести розподіл частко колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1 по ј частині на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Станом на 30.06.1990 року відповідно до виписки з погосподарської книги особовий рахунок НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_2 , тип господарства - колгоспний двір в АДРЕСА_1 . Голова двору - ОСОБА_2 , у колгоспному дворі значилися наступні члени господарства: ОСОБА_3 , 1924 р.н. - чоловік, ОСОБА_1 , 1966 р.н. - дочка, ОСОБА_8 , 1989 р.н. - внучка.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 244643785 від 16.02.2021 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/8 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2021 року.

З копії сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 031226 від 08.04.1997 року, виданого Новоскварявською сільською радою, вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_3 в тому, що йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9262 га. Сертифікат на ім`я ОСОБА_3 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2021 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 (1/4 частина житлового будинку) є ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2021 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 (1/8 частина житлового будинку) є ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії довідки, виданої Жовківською міською радою, № 438 від 11.10.2021 р., ОСОБА_2 проживала разом із дочкою ОСОБА_1 до дня її смерті в АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Як вбачається із копії довідки, виданої Жовківською міською радою, № 439 від 11.10.2021 р., ОСОБА_3 проживав разом із дочкою ОСОБА_1 до дня його смерті в АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Приватний нотаріус Головач О.Р. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на пай після смерті батька, оскільки не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового зразка, що підтверджується копією листа нотаріуса № 21/02-14 від 16.02.2021 року.

Приватний нотаріус Головач О.Р. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку після смерті батька, оскільки нею не подано необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2021р.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи

кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. позивач не втратила права на частку в майні колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 .

Спадщина після померлого ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із копії довідки, виданої Жовківською міською радою, № 439 від 11.10.2021 р., ОСОБА_3 проживав разом із дочкою ОСОБА_1 до дня його смерті в АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Сертифікат на ім`я ОСОБА_3 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даного сертифікату.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2021 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 (1/8 частина житлового будинку) є ОСОБА_1 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1995 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, суду не надано.

Таким чином встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на вказаний пай, оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифіката на ім`я батька нового зразка.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 112, 120, 524, 529, 548, 549, 554 ЦК УРСР, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як бувшого члена колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Новоскварявська сільська рада) розміром 0,9262 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.