233 № 233/1833/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2021 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області про визнання правочину недійсним, визнання права власності, відновлення реєстрації, -
-визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 , укладений 3 січня 2018 року між ОСОБА_2 , з однієї сторони, як продавцем та ОСОБА_3 з іншої сторони, як покупцем;
-визнати право власності на транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 за ОСОБА_2 ;
-відновити реєстрацію права власності на транспортний засіб - автомобіль Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 за ОСОБА_2 ;
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцької О.В. від 16 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2020 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Ковальов Є.О. підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.123).
Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області подав письмові пояснення щодо позову ОСОБА_2 (а.с.91-93), із змісту яких вбачається, що третя особа залишає на розсуд суду вирішення позовної вимоги про визнання за позивачкою права власності на автомобіль Mercedes Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_1 та заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного автомобілю від 03 січня 2018 року у зв`язку з безпідставністю заявлених позовних вимог; заперечує проти задоволення позовних вимог про відновлення державної реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки це не передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів від 07 вересня 1998 року № 1388.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши позицію третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачкою у справі є ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьку (а.с.7-12).
Паспорт серії НОМЕР_7 виданий ОСОБА_2 29 січня 1997 року Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області (а.с.7-12).
Позивачці по справі присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , що підтверджується копією довідки від 25 січня 1999 року № 7317 (а.с.13).
Як вбачається з листа Територіального сервісного центру МВС № 1443 від 11 грудня 2020 року № 31/5-1443-2685, автомобіль Mercedes Benz ML350, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_5 , 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 був зареєстрований 29 травня 2012 року згідно довідки-рахунку КІМ № 991202 та ВМД № 125110007/2/146146 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 03 січня 2018 року вказаний автомобіль перереєстрований на нового власника (а.с.131).
До позовної заяви долучена копія посвідченої 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Волковицькою О.С. довіреності, відповідно до змісту якої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Київським РВ Донецького МУ УМВС України в Донецькій області 17 серпня 1998 року) уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися належним їй на праві власності автомобілем Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_5 , для чого надала останній, зокрема, право зняти вказаний автомобіль з обліку, укласти договір купівлі-продажу, визначаючи його умови на власний розсуд. Довіреність видана терміном на 3 роки з правом повної або часткової передовіри повноважень і дійсна по 4 травня 2020 року.
Відомості про посвідчення 04 травня 2017 року довіреності ОСОБА_2 на право розпорядження транспортним засобом Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 04 травня 2017 року внесено до Єдиного реєстру довіреностей під № 45463073, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом (а.с.24).
08 грудня 2017 року державним нотаріусом Восьмої Донецької державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л. в порядку передоручення було посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_6 розпоряджатись належним ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР № 1 м.Донецька УДАІ ГУМВС в Донецькій області 29 травня 2012 року автомобілем марки Mercedes Benz, модель ML350, 2012 року випуску, двигун V=2987 куб.м., (рама, кузов) НОМЕР_5 , НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.21).
З метою реалізації повноважень ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_6 , зокрема, зняти вказаний автомобіль з обліку, укласти договір купівлі-продажу, одержати належні ОСОБА_2 за результатами цього правочину грошові суми. Строк дії довіреності по 04 травня 2020 року (а.с.21).
Відомості про посвідчення зазначеної вище довіреності ОСОБА_5 в порядку передоручення внесено до Єдиного реєстру довіреностей 08 грудня 2017 року під № 46496993, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом (а.с.22).
03 січня 2018 року в територіальному сервісному центрі МВС 1443 РСЦ МВС в Донецькій області в присутності адміністратора Аболенцевої М.А. між ОСОБА_2 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 1443/2018/773098, відповідно до умов якого ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_3 придбала у власність автомобіль Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_5 за ціною 1239730 гривень 00 копійок (а.с.20).
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, сформованих 04 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) у першому кварталі 2018 року отримала дохід від продажу (обміну) рухомого майна в розмірі 1239730 грн (а.с.19).
На підставі заяви ОСОБА_3 від 03 січня 2018 року № 133014136 було проведено перереєстрацію автомобіля Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , на неї, як на нового власника; виданий новий державний номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.26-27, 29).
В матеріалах справи наявна копія заяви (повідомлення) ОСОБА_2 від 28 травня 2019 року на ім`я начальника ГУНП в Донецької області ОСОБА_7 про скоєння відносно неї злочину, передбаченого ст.190 КК України - заволодіння невідомими особами обманним шляхом її автомобілем Mercedes Benz ML350 державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.18).
До позовної заяви позивачка долучила копію заяви від 25 липня 2014 року, адресовану начальнику Київського РВ УМВС в Донецькій області, про захоплення її будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, на якій занходився, в тому числі, і належний їй автомобіль Mercedes Benz ML350 державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.17).
26 червня 2019 року автомобіль Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_3 , WIN: НОМЕР_5 був переданий слідчим СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Явдик С.В. представнику ОСОБА_2 ОСОБА_8 (а.с.39-43).
Щодо визнання договору купівлі-продажу автомобілю недійсним суд дійшов наступних висновків.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Згідно з частиною третьою статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Частиною 1 ст. 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю.
Довіреність є одностороннім правочином.
Згідно ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до п.1) ч.2 ст.11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частинами 1,4 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Істотними умовами договору купівлі-продажу є його предмет та ціна.
У разі якщо сторони не досягли згоди стосовно істостних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У постанові від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.
В п.7.21 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 145/2047/16-ц зазначено, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Як зазначено в п.7.26 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 145/2047/16-ц відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що відповідно до посвідченої 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Волковицькою О.С. довіреності (з правом передоручення), розпоряджатись автомобілем ОСОБА_5 уповноважила не позивачка по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт серія НОМЕР_7 ), який він належав на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт серія НОМЕР_10 ), тобто, інша особа.
Отже, власниця автомобілю Mercedes Benz, модель ML350, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт серія НОМЕР_7 ) не виявляла волевиявлення на уповноваження ОСОБА_5 розпоряджатись зазначеним автомобілем з правом передоручення та відповідно не виявляла волевиявлення уповноважувати ОСОБА_6 в порядку передоручення на вчинення дій спрямованих, на відчуження автомобіля.
Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є представниками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт серія НОМЕР_7 ), уповноваженими на відчуження належного їй автомобілю.
Договір купівлі-продажу 1443/2018/773098 від 03 січня 2018 року автомобілю Mercedes Benz, модель ML350, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт серія НОМЕР_7 ) безпосередньо не укладала та як встановлено судом із наведених вище доказів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його укладення не уповноважувала.
На переконання суду, із сукупності досліджених доказів вбачається, що позивачка по справі не мала волевиявлення ані на укладення договору купівлі-продажу належного їй автомобілю безпосередньо, ані на уповноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вчинення дій, спрямований на його відчуження, відповідно не узгоджувала його істотних умов ані безпосередньо ані через представників, що свідчить про неукладеність договору купівлі-продажу 1443/2018/773098 від 03 січня 2018 року автомобілю Mercedes Benz, модель ML350, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу автомобілю Mercedes Benz, модель ML350, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 03 січня 2018 року є неукладеним, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання цього договору недійсним задоволенню не підлягають.
Проте, на підставі вказаного договору було здійснено перереєстрацію зазначеного автомобілю на ОСОБА_3 , якій видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , змінено номерний знак автомобіля на НОМЕР_3 , що свідчить про порушення права власності позивачки ОСОБА_2 , яке підлягає захисту в судовому порядку.
Стосовно позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на автомобіль суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Верховний Суд України у Постанові від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1622цс15 сформулював наступну правову позицію: «… відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності».
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 в частині вимог про визнання за нею права власності на автомобіль марки Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску чорного кольору, WIN: НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 .
Щодо позовних вимог про відновлення реєстрації транспортного засобу суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів
Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.
Зазначеним вище Порядком не передбачено відновлення державної реєстрації транспортного засобу, зважаючи на що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Позивачка ОСОБА_2 не позбавлена можливості зареєструвати транспортний засіб - марки Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску на підставі судового рішення про визнання за нею права власності відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачкою судового збору в розмірі 8428 грн 60 коп (а.с.61-62) слід покласти на відповідачку, а решту (а.с.6) - на позивачку ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 4,19, 259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області (місцезнаходження:Донецька область, м.Маріуполь, вул.Нове Життя, 14; ідентифікаційний код 40112123) про визнання правочину недійсним, визнання права власності, відновлення реєстрації задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на автомобіль Mercedes Benz ML350, 2012 року випуску, чорного кольору, WIN: НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_6 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 8428 (вісім тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 січня 2021 року.

Суддя