Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частини домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказав, сторони по справі є співвласниками домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Позивач є власником 2/3 частини домоволодіння, що встановлено ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.08.2001 року та договором дарування від 26.10.2018 року, відповідач по справі є власником 1/3 частини домоволодіння, що підтверджується інформаційною довідкою від 06.11.2018 року. Сторони по справі в добровільному порядку прийти згоди яким чином користуватися даним домоволодінням не можуть, тому позивач змушений був звернутися до суду з позовом про виділення в натурі своєї частини домоволодіння для подальшого облаштування та проживання в ній. Для встановлення можливості виділення в натурі 2/3 та недопущення порушення прав відповідача позивачем було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 227/1586-1588/20-23 від 16.03.2021 року, експертом було запропоновані 3 варіанти поділу спірного домоволодіння, які пов`язані з можливим варіантами поділу об`єктів нерухомого майна. Позивач вважає, що з метою досягнення найбільш позитивних результатів для кожного із співвласників найбільш доцільним варіантом поділу будинку є запропонований експертом варіант поділу №1. При обранні такого варіанту розподілу домоволодіння другий співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує першому компенсацію в сумі 88 грн., такий варіант забезпечить найменший відступ від ідеальних часток, а позивач буде зобов`язаний здійснити компенсацію відповідачу за найменший відступ від ідеальної частки.

Враховуючи викладене, позивач просив суд здійснити розподіл спільної часткової власності згідно варіанту поділу №1.

09.01.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про розподіл спільної часткової власності, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідач не згідний з тим, що позивачу належить 2/3 частини домоволодіння, а визнає правомірне набуття права власності лише на 1/3 частину домоволодіння, оскільки умови договору дарування права власності на 1/3 частину домоволодіння суперечать вимогам ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, що є підставою для його скасування. Після визначення дійсного розміру частки позивача в спірному дломоволодінні, відповідач погоджується із необхідністю проведення судової технічної експертизи для визначення можливості виділення в натурі частини домоволодіння. Вимагаючи виділення частини спірного домоволодіння позивач замовчує той факт що земельна ділянка під домоволодінням не сформована, а отже і не може бути розподілена. Важають, що без вирішення питання щодо земельної ділянки, виділення в натурі частини домоволодіння є неможливим. Згідно копії технічного паспорту від 22.06.2011 року спірне домоволодіння наразі не перебуває у тому стані, який був на момент набуття ним права власності в порядку спадкування, до скаладу домоволодіння входять самочинно збудовані обєкти, які не можуть бути предметом поділу, оскільки збудовані за особисті кошти відповідача.

Відповідно до ухвалиЧеркаського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 року про відкриття провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального провадження.

15.02.2019 року представник відповідача подав до суду заяву про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.02.2019 року провадження в справі зупинено.

01.07.2019 року представник позивача подав клопотання про відновлення провадження в справі в звязку з тим, що справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування розглянута апеляційним судом, яким рішення Черкаського районного суду Черкаської області про відмову в позові було залишено без змін.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.07.2019 року провадження в справі відновлено.

23.10.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, та зупинено провадження в справі на час виконання експертизи.

18.01.2021 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області провадження в справі відновлено, в звязку з поверненням справи з експертногї установи.

16.02.2021 року в справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити, та здійснити розподіл домоволодіння згідно варіанту поділу №1 відповідно проведеної експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав вказаних у відзиві та додатково пояснила, що що як вбачається з наявних матеріалів справи копій технічних паспортів, спірне домоволодіння наразі не перебуває у тому стані, який був на момент набуття ним права власності в порядку спадкування, до скаладу домоволодіння входять самочинно збудовані обєкти. Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року за № 55, не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатися лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.08.2001 року було затверджено мирову угоду про визнання права власності на спадкове майно за трьома спадкоємцями в рівних долях по 1/3 частині житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами кожному. Вказана ухвала після оскарження в апеляційному та касаційному порядку залишена в силі.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 26.10.2018 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_3 отримав в дар 1/3 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знахадиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09.04.2019 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування. Вказане рішення після оскарження в апеляційному порядку залишено без змін.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.03.2021 року № 227/1586-1588/20-23 враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку «А-1» з прибудовами по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, долі співвласників в одиницях площі, розділити житловий будинок «А-1» з прибудовами на дві ізольовані квартири, відповідно до вимог нормативних документів, що діють на території України в галузі будівництва, на час проведення експертизи, можливо в частках 2/3 та 1/3 (84,6 м2 даної площі достатньо для влаштування двох ізольованих квартир).

Розроблено три варіанти розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 в співвідношенні 2/3 та 1/3 частин права власності. Варіанти розподілу житлового будинку з відповідними переобладнаннями наведені в дослідницькій частині висновку (в таблицях № 6-8) та схематично зображені в Додатках №2, №3 до даного висновку на 5-х арк. Всі запропоновані варіанти передбачають перепланування та переобладнання у виді реконструкції систем електропостачання, водопостачання, водовідведення, демонтажі дверних блоків, перегородок, влаштування дверних прорізів та мурування стін.

Частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11 листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Викладене повністю узгоджується із правовим висновком, викладеному Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1443цс16від 16.11.2016 р.

Частинами 1, 4 статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 16.03.2021 року № 227/1586-1588/20-23 площі будинку по АДРЕСА_1 достатньо для влаштування двох окремих (ізольованих) квартир у житловому будинку літ «А-І» з прибудовами. Отже, розподіл житлового будинку між співвласниками у відповідності до ідеальних часток 2/3 та 1/3 вбачається можливим.

Проте, запропоновані варіанти поділу (виділу) частки житлового будинку домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , передбачають виконання перепланування та переобладнання, з реконструкцією системи електропостачання, водопостачання, водовідведення, з демонтажем дверного блоку, перегородки між приміщеннями, влаштування перегородок з дверними прорізами.

Оскільки переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, необхідно отримати на це дозвіл від контролюючих органів.

26.08.2021 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради з заявою щодо отримання дозволу від органу місцевого самоврядування на переобладнання та перепланування будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді сільського голови Червонослобідської сільської ради від 25.10.2021 року в заяві позивача відмовлено, та розяснено що повноваження щодо визначення правильності поділу домоволодіння та вибору варіанту визначення часток співвласників у виконавчому комітеті відсутні.

Так як спір вирішений у судовому порядку з урахуванням висновку експерта про технічну можливість перепланувань і переобладнання спірного будинку, то відмова органу місцевого самоврядування у наданні згоди на такі роботи не має істотного значення для правильного вирішення цього спору.

Викладене повністю узгоджується із правовим висновком, викладеному Верховним Судом України при розгляді справи № 712/920/14ц від 14.11.2018 р. А саме відповідно до пункту 5 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406, до таких будівельних робіт належить, зокрема, приєднання та підключення до інженерних мереж відповідно до технічних умов індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, гаражів, розташованих на присадибних, дачних і садових земельних ділянках та земельних ділянках для будівництва індивідуальних гаражів. А отже відповідно до висновку експертизи переобладнання та реконструкція що передбачає втручання в інженерні системи загального користування, що потребує отримання відповідного дозволу, не позбавляє в майбутньому заявника звернутись до відповідних установ для отримання необхідних дозволів.

Вивчивши зазначені варіанти поділу житлового будинку, врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 227/1586-1588/20-23 та вважає, що запропонований експертом І варіант розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами.

Для забезпечення ізольованого користування житловими приміщеннями, які пропонуються виділити в користування співвласників, в житловому будинку «А-1» по АДРЕСА_1 необхідно провести орієнтовно наступний перелік ремонтно-будівельних робіт: демонтувати дверні блоки та замурувати дверні прорізи між приміщенням 1-2 (пл. 21,0 м2) та приміщеннями 1-3 (пл.14,7 м2); 1-5 (пл. 7,5м2); 1-6 (пл.8,0 м2) та 1 -7 (пл. 11,1 м2); між приміщеннями 1-4 (пл.8,1 м2) та 1-5 (пл.7,5 м2), 1-5 (пл. 7,5 м2) та 1-6 (пл. 8,0 м2), а також між приміщеннями 1-6 (пл. 8,0 м2) та 1-7 (пл. 11,1 м2) влаштувати дверні прорізи та встановити дверні блоки; в приміщенні 1-4 (пл. 8,1 м2) влаштувати вхідний дверний проріз та встановити вхідний дверний блок; реконструкція системи опалення, водовідведення, електропостачання з метою забезпечення їх автономності. Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в будинку для забезпечення ізольованого користування житловими приміщеннями складає 20 687 гривень. В спільному користуванні співвласників знаходяться наступні споруд огорожа №1-9; свердловина №3, колодязь Ѕ №4. Подальші роботи по забезпеченню частин будинку автономними системами інженерного обладнання та встановлення необхідних приладів, повинні проводитися кожним із співвласників за власні кошти. Лінія розподілу горища житлового будинку проходить по лінії розподілу першого поверху. При необхідності по лінії розподілу горища влаштувати перегородку.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням балансу інтересів обох сторін, виділивши сторонам частини спірного домоволодіння зі зміною ідеальних часток відповідно до І варіанту розподілу, запропонованого експертом у висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 227/1586-1588/20-23, оскільки вважає його найбільш прийнятним, враховуючи, що за такого варіанту поділу, кожній зі сторін буде виділено частку, яка є максимально наближеною до розміру часток у праві спільної часткової власності, враховуючи майнові права та інтереси обох сторін та сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями. При цьому суд враховує ще й той порядок користування, який склався між сторонами протягом тривалого часу.

Щодо грошової компенсації за відступлення від ідеальних часток співвласників, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

При першому варіанті розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 , другий співвласник виплачує першому співвласнику, частка якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну, компенсацію в розмірі 88 грн.

Крім зазначеного, на підставі приписів ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із сплати судового збору в сумі 705 грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 11604,30 грн., а всього 12309,30 грн.

Керуючись ст.ст. 263-268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Провести поділ згідно варіанту № 1, викладеному у висновку експерта № 227/1586-1588/20-23 від 16.03.2021 року, проведеного судовим експертом Щерицею Людмилою Іванівною, відповідно до якого:

Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 висновку експерта № 227/1586-1588/20-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16 березня 2021 року, а саме: кімната 1-3 площею 14,7 кв.м; кімната 1-4 площею 8,1 кв.м; кімната 1-5 площею 7,5 кв.м; кімната 1-6 площею 8 кв.м; кухня 1-7 площею 11,1 кв.м; літня кухня літ. «Б»; гараж літ. «б»; вбиральня літ. «Г»; сарай літ. «Д»; погріб з шийкою літ. «З»; огорожа №1-9; свердловина №3; колодязь Ѕ №4.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_4 1/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 висновку експерта № 227/1586-1588/20-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16 березня 2021 року, а саме: коридор 1-1 площею 5,5 кв.м; кімната 1-2 площею 21 кв.м; санвузол 1-8 площею 6,7 кв.м; вбиральня 1-9 площею 2,0 кв.м; ганок літ. «а/гн»; літня кухня літ. «Ж»; прибудова до літньої кухні літ. «ж»; огорожа №1-9; свердловина №3; колодязь Ѕ № 4.

В спільному користуванні співвласників залишити наступні споруди: огорожу № 1-9; свердловину № 3; колодязь Ѕ № 4.

Стягнути з ОСОБА_3 компенсацію в ринковій вартості за відхилення від ідеальної частки в розмірі 88 (вісімдесят вісім) грн. на користь ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 12309 грн. 30 коп.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 05 листопада 2021 року.

Суддя: О. А. Смоляр