____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/3253/21
УХВАЛА

16.11.2021 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

суддя Літвінова І.А. головуючий

за участю секретаря судового засідання Поведьонкова І.А.

розглянув питання щодо прийняття «уточнення та зміну позовних вимог» у цивільній справі № 947/15967/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. За заявленими позовними вимогами позивач просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , «зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 576».

Ухвалою суду від 07.06.2021 року за вказаною позовною заявою було відкрито провадження у цивільній справі № 947/15967/21. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. відповідачу визначено строк для надання відзиву.

02.08.2021 року, до початку розгляду справи по суті, до суду зі сторони позивача надійшла заява по суті справи йменована як «уточнення та зміна позовних вимог». У прохальній частині цієї заяви позовні вимоги позивача викладені у наступній редакції:

1. «Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, припинення права власності, визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

2. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

3. Припинити право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

4. Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартири АДРЕСА_1 .

5. Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

6. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 ».

В судовому засіданні 20.10.2021 року представник позивача адвокат Черевиченко Н.А. пояснила, що позивач підтримує вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем, а також просить прийняти до розгляду заяву про «уточнення та зміну позовних вимог», в яких йдеться про поділ нерухомого майна та визнання за сторонами права власності на майно.

Відповідач до суду не з`явився. Про час, місце та дату проведення засідання повідомлявся шляхом направлення повідомлення за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 (довідка ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області від 03.06.2021).

В засіданні була оголошена перерва у зв`язку із відсутністю доказів вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, копій позовної заяви, заяви про «уточнення та зміну позовних вимог» з додатками.

Обов`язок по сповіщенню відповідача та направленню йому копій документів взято на себе представником позивача адвокатом Черевиченко Н.А., що відповідає положенням ч. 6 ст. 128 ЦПК України, за приписами яких стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу.

08.11.2021 року до суду надійшли пояснення відповідача «до позовних вимог про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна» (вхід. № ЕП-14262 від 08.11.2021).

При ознайомлені з поясненнями, судом встановлено, що відповідач проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Також відповідач не висловив незгоди в частині прийняття судом заяви позивача про «уточнення та зміну позовних вимог».

В судове засідання 16.11.2021 сторони та їх представники не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутністю (вхід. № ЕП-14698 від 16.11.2021).

З урахуванням заяв сторони позивача (вхід. № ЕП-14698 від 16.11.2021) та відповідача (вхід. № ЕП-14262 від 08.11.2021) судове засідання проводиться за відсутністю учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду питання щодо прийняття «уточнення та зміну позовних вимог» у цивільній справі № 947/15967/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу суд дійшов висновку про відмову позивачу у прийняті заяви про «уточнення та зміну позовних вимог», виходячи з наступного.

Основні характеристики принципу диспозитивності цивільного судочинства визначені у статті 13 ЦПК України, відповідно до частин першої та третьої якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Між тим, заява позивача ОСОБА_1 про «уточнення та зміну позовних вимог» у цивільній справі № 947/15967/21 про розірвання шлюбу не є заявою про збільшення розміру позовних вимог, не містить зміни предмету або підстав. Фактично позивач після відкриття провадження у справі про розірвання шлюбу цією заявою додає п`ять нових позовних вимог майнового та немайнового характеру, мотивуючи новий додатковий предмет позову новими підставами. Тобто в рамках провадження у справі за одним позовом додано ще одну позовну заяву, що не передбачено діючими нормами процесуального права.

Звертається увага, що будь-який позов повинен мати чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.

Верховний Суд зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тобто зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

За наведених обставин, суд відмовляє позивачу ОСОБА_1 в прийнятті заяви про «уточнення та зміну позовних вимог» у цивільній справі № 947/15967/21 про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 49, 175, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в прийнятті «уточнень та зміни позовних вимог» у цивільній справі № 947/15967/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.