Ухвала

15 січня 2021 року

м. Київ

справа № 2-3189/12

провадження № 61-19398ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Биковичем Юрієм Володимировичем, на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за поданням Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 44204242 про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 через представника - адвоката Биковича Ю. В. звернулось через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у вищевказаній справі (надійшла 28 грудня 2020 року).

Відповідно до статті 390 ЦПК України Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року складено 29 січня 2019 року.

Відповідно до вимог статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Останній день касаційного оскарження зазначеного судового рішення припадав на 28 лютого 2019 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана через поштове відділення та згідно з відміткою на конверті відправлена до Верховного Суду 24 грудня 2020 року, тобто зі спливом понад один рік з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за виключенням випадку виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.

В касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, посилаючись на те, що постанова апеляційного суду була прийнята у відсутність ОСОБА_1 , а також на те, що апеляційний суд належним чином не повідомив її про час та місце розгляд справи. Про наявність вказаної постанови ОСОБА_1 дізналась лише 27 листопада 2020 року після ознайомлення її представника з матеріалами справи. Вказує, що постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року від суду не отримувала.

Розглядаючи подане клопотання, Верховний Суд виходить з наступного.

З доданої представником заявника до касаційної скарги копії конверту вбачається, що 14 грудня 2018 року Київським апеляційним судом надсилався лист-повідомлення на ім`я ОСОБА_1 з штриховим ідентифікатором 261.

Однак при цьому надана копія конверту з довідкою про повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання» містить інший штриховий ідентифікатор поштового відправлення 613) та не містить відомостей щодо адресата, а саме що зазначене поштове відправлення не вручено саме ОСОБА_1 .

Крім цього, зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року вбачається, що учасники справи, крім представника ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Отже, належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, представником заявника до касаційної скарги не долучено, що унеможливлює вирішення питання поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім цього, представником не надано доказів на підтвердження того, що суд апеляційної інстанції у порядку статті 272 ЦПК України не надсилав копію судового рішення на адресу ОСОБА_1 і остання його не отримувала.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, процесуальний обов`язок доказування та подання відповідних доказів покладений саме на учасника справи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, а саме для надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року понад один рік.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Биковичем Юрієм Володимировичем, на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко