Справа № 333/7904/21
Провадження № 2/333/4544/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріли позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кузьмінов Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» відповідно до якого просить суд:

- скасувати наказ (розпорядження) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» № НОК-1684/ОС від 13.10.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середньомісячні заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2021 року по день поновлення на роботі у розмірі 1419,57 за кожний робочий день;

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 90000 грн.;

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.

Розглянувши вказаний вище позов, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем відповідно до позовної заяви заявлено дві вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

У позові представник позивача ОСОБА_2 посилається на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а саме, що позивачі в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) пільги не поширюються і на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 відповідно до заявлених вимог у позовній заяві звільнений від сплати судового збору лише за вимоги про скасування наказу (розпорядження) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» № НОК-1684/ОС від 13.10.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця.

Інші вимоги підлягають сплаті судового збору відповідно до ставок визначених ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2270 гривень.

За подання позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судовий збір відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В порушення вимог даної статті, позивачем не зазначено: ціну позову щодо позовної вимоги майнового характеру; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Згідно описової частини позовної заяви, позивач заявляє про стягнення з відповідача на його користь суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за 20 робочих днів у розмірі 28391,40 грн. (у період з 19.10.2021 р. по 15.11.2021 р.)

Таким чином розмір судового збору із заявленої вимоги становить 908 грн.

Крім того пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року. Зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою. Дана правова позиція повністю узгоджується з постановою Верховного Суду у справі №761/11472/15-ц від 28 листопада 2018 року та відповідно пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру у розмірі 1% від ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином розмір судового збору із заявленої вимоги становить 908 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 цього Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог майнового або немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру відповідно до ставок визначених ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» і надати суду відповідне підтвердження.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175,177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу та представнику позивача.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська