Справа № 369/8876/20
Провадження № 2/369/711/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.11.2021 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Мазурик Д.С.

за участю відповідача Голяченко І.П. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Спринчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ДП «Сетам» та ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Нікітенко Вікторія Вікторівна Києво-Святошинський районний нотаріальний округ Київської області, про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого користування, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у провадженні приватного виконавця Голяченко І.П. перебував на примусовому виконанні у межах ВП № 60159303 виконавчий лист №369/8263/14-ц виданий 25.07.2019 згідно якого стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Рвйффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/9407/74/77758 від 09.10.2008 в розмірі 867 509,33 грн. При виконанні було передано на реалізацію квартиру АДРЕСА_1 (надалі - квартира) , яка належить йому на праві власності, шляхом продажу через електронні торги за допомогою організатора ДП «Сетам». Відповідно до протоколу про проведені прилюдні торги №483253 від 04 червня 2020 року переможцем став ОСОБА_4 . Позивач вказує, що ціна реалізації квартири була заниженою, вважав, що приватний виконавець не робив оцінки майна, а якщо робив то вона є незаконною. Стверджував, що буде замовляти ринкову оцінку квартири. Позивач також вказував, що ним велися переговори з банком щодо врегулювання спору та було частково погашено заборгованість на суму 260 00,00 грн.

Позивач посилався на ст. ст. 319, 387-388 ЦК України та вказував на права власника на витребування майна від добросовісного набувача.

У той же час просив суд:

Визнати недійсним та скасувати протокол №483253 від 04 червня 2020 року.

Скасувати запис про право власності від 17.06.2020 року внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52706926 від 17.06.2020 17:11:58, приватний нотаріус Нікітенко В.В. Києво-Святошинського районного нотаріального округу, Київської області;

Стягнути з відповідачів судовий збір та судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

09.09.2020 до суду надійшов відзив від АТ «Райффайзен Банк Аваль» в якому він не погодився з позовними вимогами повністю посилаючись на наступні обставини. Стосовно ціни реалізації Банк вказує, що звернення стягнення унормовано Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом МЮУ від 02.04.2012 року №512/5 та Порядком №2831/5, вимоги яких було дотримано приватним виконавцем під час реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження. Також, зауважував, що заборгованість встановлена рішенням суду у справі №369/8263/14-ц і в ході виконавчого провадження згідно з його матеріалів листування з боржником (направлення постанов про відкриття виконавчого провадження та ін.) здійснювалося за адресою місця проживання, яку він також вказав і в позовній заяві.

17.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом ДП «СЕТАМ» вказали, що на підставі заявки приватного виконавця було внесено інформацію про реалізацію арештованого майна. Ними не проводиться перевірка законності дій виконавця, а лише перевіряється повнота заповнення заявки. Щодо оцінки майна, то вони керуються даними, наданими виконавцем, оскарження в судовому порядку оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію але такого оскарження і не було. Торги (треті) по лоту №420428 були призначені на 04.06.2020 року та відбулися і перемжцем став ОСОБА_4 . Всю інформацію про лот, в тому числі щодо ціни, вноситься ними на підставі документів, поданих приватним виконавцем. Оскільки ними повністю дотримано вимоги чинного законодавства, просили відмовити в задоволенні позову. На підтвердження своєї позиції посилалися на судову практику.

22.09.2020 до суду надійшов відзив від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича, який категорично не погодився із доводами та вимогами позовної заяви, вважав їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» 25.09.2019 ним було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/8263/14-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області. У ході виконавчого провадження №60159303 ним було винесено ряд постанов, зокрема про арешт коштів боржника, а в подальшому 17.10.2019, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та арештовано квартиру АДРЕСА_1 .

У порядку передбаченому ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт Груп», яким виготовлено звіт про оцінку квартири, відповідно до якого вартість об`єкту оцінки становить - 940 630 грн.

31.01.2020, приватним виконавцем було сформовано та направлено до ДП «Сетам» заяву на реалізацію предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

Зазначив, що квартира була придбана лише на третіх торгах переможцем на яких визначено ОСОБА_4 .

Приватний виконавець також вказував, щодо зауважень Позивача про начебто нездійснення оцінки та непроведення огляду квартири, що твердження спростовується звітом суб`єкта оціночної діяльності на 21 аркуші якого наявні фотографії об`єкту оцінки, зробити які, без реального огляду майна, є неможливим.

Також, приватний виконавець зазначив, що його дії у випадку незгоди позивача з ними мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Посилався на судову практику на підтвердження своєї позиції та надав копії матеріалів виконавчого правадження.

23.09.2020 надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_4 в якому він не погодився із вимогами позовної заяви. На підтвердження своєї позиції вказав, що позовна заява не містить жодної підстави яка б дозволяла визнати протокол відкритих торгів №483253 від 04.06.2020 недійсним та взагалі скасувати запис про його право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке виникло у зв`язку з її придбанням. Вказав, що позивачем не спростовано наявність заборгованості за кредитним договором перед АТ «Райффайзен Банк Аваль», більш того ним визнається наявність останньої. Також, вважає, що зміст позовної заяви підтверджує обізнаність позивача про наявність відкритого виконавчого провадження та вчинення дій щодо стягнення заборгованості із нього. Зауважив, що позивачем на час подання позовної заяви та розгляду справи не оскаржено дій приватного виконавця та і самої оцінки арештованого майна - квартири. Звертав увагу суду на те, що квартиру він придбав на прилюдних торгах сплативши відповідну суму за лот, тобто набув право власності на неї у законний спосіб.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із клопотаннями позивача.

01.03.2021 відбулося судове засідання за участі приватного виконавця Голяченко І.П, представника ОСОБА_4 - адвоката Мельничук І.В., представника АТ «Райффвайзен Банк Аваль» Спричан М.С. Задоволено клопотання представника банку про долучення доказів. Клопотання представника позивача за довіреністю ОСОБА_7 про долучення доказів з додатками - копія додаткової угоди №3 від 04.11.2011 та копії виписок по рахунках вирішено повернути у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_7 повноважень на представництво інтересів в суді, а саме статусу адвоката, у зв`язку із цим, а також враховуючи, що приватним виконавцем надано копії матеріалів виконавчого провадження відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Судом, представнику позивача за довіреністю Бернацькому Ю.А. роз`яснено норми процесуального закону щодо представництва в суді у зв`язку із якими його не допущено до участі у справі, також оголошено перерву для повідомлення та виклику в засідання безпосередньо позивача.

16.03.2021 на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії розрахунку (довідки про операції за кредитом). Відповідно до якої заборгованість ОСОБА_3 перед Банком станом на 24.07.2020 склала - 1 493 678,40 грн.

17.03.2021 в судовому засіданні за участі представника банку - Салтикова С.С., відповідача - Нікітенко В.В. вирішено задовольнити клопотання банку про долучення доказів та у зв`язку із неявкою позивача відкладено розгляд справи на іншу дату.

14.07.2021 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи розгляд справи здійснено за їх відсутності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі.

В судове засідання 08.10.2021 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Адвокат Мельничук І.В. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя ОСОБА_4 . У якому також просила відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог повністю.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_4 , 04 червня 2020 року через електронні торги, які проводило Державне підприємство «СЕТАМ», придбав квартиру АДРЕСА_1 .

17 червня 2020 р. приватним нотаріусом Нікітенко Вікторією Вікторівною Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2020 року, індексний номер витягу: 212926045 та Свідоцтвом виданим приватним нотаріусом Нікітенко В. В. Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області від 17.06.2020 р. (зареєстровано в реєстрі за № 732).

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

25.09.2019 року відкрито виконавче провадження №60159303 про виконання виконавчого листа №369/8263/14-ц від 25.07.2019 виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/9407/74/777558 від 09.10.2008 року в розмірі 867 809,33 грн. (копія постанови про відкриття виконавчого провадження знаходиться в матеріалах справи на арк. 89)

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Керуючись частиною першою статті 650, частиною першою статті 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц, провадження № 14-3цс18, від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, провадження № 14-624цс18.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 10.03.2020 №468941 виданий/складений ДП «Сетам», перші торги (за лотом №406926) за стартовою ціною 940 630,00 грн. - не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 21.04.2020 №475702 виданий/складений ДП «Сетам», другі торги (за лотом №412660) за стартовою ціною 752 504,00 грн. - не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 04.06.2020 №483253 виданий/складений ДП «Сетам», треті торги (за лотом №420428) за стартовою ціною 658 441,00 грн. - відбулися.

Відповідно до протоколу № 483253 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 04 червня 2020 року, згідно якого переможцем торгів по лоту № 420428 (двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ) є учасник № 5 ОСОБА_4 із найвищою ціновою пропозицією 658 441,00 грн.

Кошти, як зазначив приватний виконавець у своєму відзиві, що підлягали перерахуванню йому за придбане майно - 625 518,95 грн. були перераховані на депозитний рахунок приватного виконавця у повному обсязі.

У зв`язку із чим ним 16.06.2020 керуючись ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 41 Закону України «Про іпотеку» було складено акт про проведені електронні торги (копія акту про реалізацію предмета іпотеки від 16.06.2020 знаходиться в матеріалах справи на арк. 111).

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком № 2831/5.

Зокрема підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком № 2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», водночас процедуру підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Порядком № 2831/5.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України «Про іпотеку» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням Закону України «Про іпотеку».

При зверненні до суду позивач посилався на відсутність оцінки майна при передачі його на реалізацію, також вказував, що виконавець не вчиняв інших виконавчих дій, які необхідно робити при виставленні майна на відкриті торги.

Так, у постанові від 18 листопада 2015 у справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Такої самої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16.

Підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 910/8052/17).

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також зроблено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено наявності порушень в процедурі проведення прилюдних торгів також, ним не долучено ринкової оцінки квартири, яку він мав замовляти згідно тексту позовної заяви.

Всебічно та повно з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши доводи та заперечення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач при розгляді справи не надав будь-яких доказів порушення його прав, а обмежився лише поясненнями та виявленими, на його переконання, порушеннями, при цьому жодного причинно-наслідкового зв`язку щодо порушення процедури та його прав на навів. Посилання позивача на те, що державний виконавець перевищив свої повноваження та у незаконний спосіб передав на реалізацію майно, позивача не було повідомлено про результати оцінки майна, не є безумовною підставою визнання електронних торгів недійсними, оскільки у випадку незгоди із діями або бездіяльністю виконавця сторона виконавчого провадження має право оскаржити їх до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби и звернутись до суду зі скаргою у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Суб`єктами оціночної діяльності є, зокрема: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

У відповідності до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, національний стандарт N1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

За увесь час розгляду справи позивач так і не оскаржив проведену у виконавчому провадженні оцінку майна, не вказала причини неможливості оскаржити, хоча дана справа в суді перебуває з липня 2020 року, не продав звіт про оцінку на рецензію до уповноваженого органу, не надав суду висновок експерта на спростування оцінки та не повідомив про причини неможливості подати такі докази, а обмежився лише позовною заявою та низкою клопотань про відкладення розгляду справи.

Доказів таких порушень прав і законних інтересів позивача, як встановлено судом при розгляді справи, позивачем під час розгляду справи не надано. За таких обставин доводи позовної заяви, що ОСОБА_3 не отримано відповідне повідомлення про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу та начебто занижену вартість оцінки квартири, не можуть самі по собі вважатися підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Суд враховує, що згідно п. 1, 3 розділу І чинного Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, Веб-сайт реалізації майна функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет; Організатор та Партнери забезпечують постійний доступ учасникам до їх особистих кабінетів, а спостерігачам - до Веб-сайту з метою отримання відомостей про хід електронних торгів (торгів за фіксованою ціною).

Враховуючи наведене і ті обставини, що стягнення боргу з позивача фактично триває з 2015 року, про що позивач вказує у своєму позові, та сам позивач як заінтересована особа і боржник у виконавчому провадженні, не був позбавлений можливості дізнатися про залучення експерта оціночної діяльності та ознайомитися із експертним висновком щодо оцінки квартири, а також у випадку необхідності оскаржити дії приватного виконавця.

Відтак, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, є доводи про те, що наведені порушення проведення електронних торгів призвели до порушення прав позивача як боржника.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Враховуючи подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивач не довів свої позовні вимоги, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ДП «Сетам» та ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Нікітенко Вікторія Вікторівна Києво-Святошинський районний нотаріальний округ Київської області, про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого користування - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В. Дубас