УХВАЛА

03 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 310/10621/18

провадження № 61-7665св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_54 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_119 , ОСОБА_141 , ОСОБА_81 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_67 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_143 , ОСОБА_142 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_87 , ОСОБА_86 , ОСОБА_114 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 , ОСОБА_204 , ОСОБА_205 , ОСОБА_206 , ОСОБА_207 , ОСОБА_208 , ОСОБА_209 , ОСОБА_210 , ОСОБА_211 , ОСОБА_95 , ОСОБА_212 , ОСОБА_213 , ОСОБА_214 , ОСОБА_215 , ОСОБА_216 , ОСОБА_217 , ОСОБА_218 , ОСОБА_219 , ОСОБА_220 , ОСОБА_221 , ОСОБА_222 , ОСОБА_223 , ОСОБА_224 , ОСОБА_225 , ОСОБА_226 , ОСОБА_227 , ОСОБА_228 , ОСОБА_229 , ОСОБА_230 , ОСОБА_231 , ОСОБА_232 , ОСОБА_233 , ОСОБА_234 , ОСОБА_235 , ОСОБА_236 , ОСОБА_237 , ОСОБА_238 , ОСОБА_239 , ОСОБА_154 , ОСОБА_240 , ОСОБА_180 , ОСОБА_241 , ОСОБА_242 , ОСОБА_243 , ОСОБА_244 , ОСОБА_163 , ОСОБА_245 , ОСОБА_203 , ОСОБА_150 , ОСОБА_152 , ОСОБА_246 , ОСОБА_247 , ОСОБА_248 , ОСОБА_196 , ОСОБА_54 , ОСОБА_249 , ОСОБА_229 , ОСОБА_220 , ОСОБА_250 , ОСОБА_251 , ОСОБА_252 , ОСОБА_253 , ОСОБА_254 , ОСОБА_205 , ОСОБА_255 , ОСОБА_256 , ОСОБА_257 , ОСОБА_258 , ОСОБА_259 , ОСОБА_192 , ОСОБА_260 , ОСОБА_61 , ОСОБА_261 , ОСОБА_262 , ОСОБА_263 , ОСОБА_264 , ОСОБА_265 , ОСОБА_266 , ОСОБА_267 , ОСОБА_268 , ОСОБА_269 , ОСОБА_270 , ОСОБА_271 , ОСОБА_272 , приватне сільськогосподарське підприємство «Лендфорт Азов», приватне підприємство «Азовгеопроект»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року в складі судді Вірченко О. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року в складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання недійсним протоколу загальних зборів та скасування розпорядження.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Бердянського району Запорізької області за участю представників Бердянської районної державної адміністрації, Берестівської сільської ради, громадян - пайщиків колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» (далі - КСП «Україна»), депутатів місцевих рад та приватного підприємства «Азовгеопроект» (далі - ПП «Азовгеопроект») було проведено збори власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна». На зборах були затверджені організаційні заходи щодо розпаювання сіножатей, пасовищ та багаторічних насаджень зі складу земель колишнього КСП «Україна».

16 травня 2017 року розпорядженням голови Бердянської районі державної адміністрації № 211 за результатами розгляду заяви представника пайщиків колишнього КСП «Україна» Мечник О. М. надано дозвіл на розробку проекту щодо організації території земельних часток (паїв) КСП «Україна» (багаторічні насадження, сіножаті, пасовища) та виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» загальною площею 1331,4692 га, в тому числі угідь: багаторічні насадження - 94,04 га, сіножаті - 422,03 га, пасовища - 815,3992 га власникам сертифікатів (згідно додатку) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення колективної власності колишнього КСП «Україна», які розташовані на території Берестівської сільської ради.

19 грудня 2017 року головою Бердянської райдержадміністрації видано розпорядження № 552 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» (багаторічні насадження, сіножаті, пасовища)», а також рекомендовано затвердити цей проект на зборах власників земельних часток (паїв) та оформити відповідним протоколом.

15 березня 2018 року проведені збори власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Україна», результати проведення яких оформлено протоколом № 2. На цих зборах було зареєстровано присутніх, включаючи спадкоємців та представників за довіреностями, 487 громадян (згідно протоколу № 2 - 447 осіб), хоча загальна кількість власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» складає 1 001 особу.

Вважають, що 15 березня 2018 року під час проведення зборів та прийняття рішення був відсутній кворум з огляду на те, що 2/3 частини від загальної кількості власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області з 1 001 складає 667 осіб, на зборах повинні були бути зареєстровані не менше 667 власників земельних часток (паїв) або їх спадкоємців. Таким чином, зареєстрованих 447 громадян, які мають право приймати рішення з розподілу земельних ділянок КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, є недостатньою кількістю для прийняття вищевказаного рішення. Окрім того, в протоколі невірно вказано кількість осіб, які голосували проти розподілу.

На порушення пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 122 уповноважена особа Бердянської райдержадміністрації не провела розподіл земельних ділянок шляхом жеребкування. Запропоноване групування земельних ділянок не передбачене вказаною нормою.

Також до списків власників земельних часток (паїв) з розподілу сіножатей, пасовищ та багаторічних насаджень колишнього КСП «Україна» помилково не було включено колишнього працівника цього КСП - ОСОБА_273 , який на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, ухваленого у справі № 2-3910/2011, поновив своє право на отримання земельної ділянки (паю).

Посилаючись на наведене, просили скасувати протокол зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 15 березня 2018 року № 2 та розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 19 квітня 2018 року № 154 «Про затвердження протоколу зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна», с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 15 березня 2018 року № 2».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року, якою заборонено Бердянській районній державній адміністрації та Берестівській громаді Бердянського району Запорізької області передавати у власність земельні ділянки (сіножаті, пасовища та багаторічні насадження) колишнього КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Суд першої інстанції виходив із того, що збори власників земельних часток (паїв), всі організаційні заходи та сама процедура виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) власникам земельних часток (паїв) проводилися у відповідності до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)».

Суд зазначив, що розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідно до закону проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Фактично на зборах були присутніми 487 власників земельних часток (паїв) та їх представників, що на 163 особи більше, ніж встановлено законом для прийняття рішення про розподіл земельних ділянок, тому збори були повноважними і мали право приймати відповідні рішення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням місцевого суду та вважав його таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2020 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 638/2218/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на те, що судами попередніх інстанцій не досліджені зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Бердянська райдержадміністрація порушила норми статті 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пункти 6, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2018 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)». Ураховуючи, що один сертифікат на право на земельну частку пай враховується як один голос, на зборах, що відбулись 15 березня 2018 року, 447 власників земельних часток (паїв) розподілили земельні ділянки 569 власників земельних часток (паїв), зо померли, при наявності лише 55 спадкоємців, до яких вони не мають жодного відношення.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 відкрито касаційне провадження у справі № 310/10621/18 та витребувано її матеріали з Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року справу № 310/10621/18 призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 є посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 638/2218/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); порушення норм процесуального права, а саме суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України).

Обставини справи

Суди встановили, що відповідно до протоколу № 2 зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 15 березня 2018 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна», який виготовлений ПП «Азовгеопроект» та погоджений Бердянською райдержадміністрацією; визначити місце розташування та погодити розподіл земельних ділянок за видами угідь: пасовища, сіножаття та багаторічні насадження у межах колишнього КСП «Україна» між власниками земельних часток (паїв) наступним методом: 1.1. Згрупувати земельні ділянки пайщиків, які передали свої земельні ділянки за видом угідь рілля в оренду, в окремі ділянки поділу, для кожного орендаря окремо; 1.2. Згрупувати земельні ділянки пайщиків, які будуть обробляти земельні ділянки самостійно, в окремі ділянки поділу; 1.3. Згрупувати земельні ділянки пайщиків, які померли, а спадкоємці не оформили спадкові справи на залишок земельної частки (паю) по сертифікату, в окремі ділянки поділу; земельні ділянки пасовищ, сінокосів та багаторічних насаджень пайщиків колишнього КСП «Україна», що підлягають розподілу та зараз знаходяться в користуванні на умовах оренди у юридичних осіб (орендарів землі) за раніше укладеними між ними та Бердянською районною договорами оренди землі або не витребування земельних часток (паїв), розташовувати в межах однієї ділянки поділу для кожного орендаря окремо згідно переліку громадян, які виявили бажання передати виділені їм в натурі земельні ділянки конкретному орендарю.

За змістом зазначеного протоколу кількість власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» згідно з доданим списком 1 001 чоловік, померли за даними Берестівської сільської ради - 569, мають право голосувати - 432 особи, включаючи спадкоємців - 487 осіб. Брали участь у голосуванні 150 осіб, з них - зареєстровано та присутні особисто на зборах 147, за довіреностями 3 особи, з правом голосу 340 пайщиків, усього - 487 голосів. Кворум для проведення розподілу земельних часток (паїв) 2/3 від загальної чисельності живих: 288 - без урахування спадкоємців, 324 - з урахуванням спадкоємців.

Протокол № 2 зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» с. Миколаївка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 15 березня 2018 року затверджено розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 19 квітня 2018 року № 154.

Вказаним розпорядженням рекомендовано громадянам-власникам сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» звернутися із заявами до райдержадміністрації щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок із земель колишнього КСП «Україна» в частині сіножаті, пасовища та багаторічні насадження для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Також суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики (частина п`ята статті 403 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду заслухав суддю-доповідача, перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, за результатами чого робить висновок про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з таких мотивів.

Предметом спору у даній справі є вимога позивачів про визнання недійсним рішення загальних зборів КСП «Україна», оформленого протоколом загальних зборів членів (учасників) від 15 березня 2018 року № 2.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачі посилались на відсутність кворуму під час проведення зборів та прийняття оспорюваного рішення, у зв`язку з чим просили скасувати протокол зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) колишнього КСП «Україна» та розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації про його затвердження.

Правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначаються Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» - колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Вищим органом самоврядування у КСП є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства.

У статях 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Положення Закону щодо того, що КСП здійснює «спільне виробництво сільськогосподарської продукції і товарів» не означає обмеження його діяльності лише виробництвом. Стаття 13 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» надає йому досить широкі повноваження у здійсненні господарської діяльності. Так, КСП самостійно визначає напрями сільськогосподарського виробництва, його структуру і обсяг, самостійно розпоряджається виробленою продукцією та доходами, здійснює будь-яку діяльність, що не суперечить законодавству України; має право кооперуватися з промисловими підприємствами та установами при переробці сільськогосподарської продукції, виготовленні промислових та інших товарів, розширенні сфери соціально-культурного, комунально-побутового обслуговування сільського населення, підготовці і перепідготовці кадрів; бере участь у приватизації переробних, агросервісних та інших державних підприємств; користується іншими повноваженнями, наданими йому законодавством.

КСП діє на засадах підприємництва та самоврядування. Це означає, що КСП є суб`єктом підприємницької діяльності, підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», на нього поширюються всі інші положення законодавства стосовно підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» самоврядування в КСП забезпечується на основі права членів підприємства брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності, виборності та підзвітності виконавчо-розпорядчих органів, обов`язковості рішень, прийнятих більшістю, для всіх членів підприємства.

Відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» загальні збори (збори уповноважених) вирішують важливі питання діяльності підприємства.

Згідно з пунктами 2.4., 2.5., 4.4. Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється загальними зборами співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеним у постановах від 15 серпня 2018 року у справі № 129/3271/15-ц (провадження № 61-15074св28), 08 квітня 2019 року у справі № 132/2483/16-ц (провадження № 61-4128св19), від 18 грудня 2019 року в справі № 131/475/16-ц (провадження № 61-37867св18), від 10 червня 2020 року у справі № 148/468/17 (провадження № 61-48143св18), від 10 серпня 2020 року у справі № 139/1163/17 (провадження № 61-40166св18), від 03 березня 2021 року у справі № 599/64/18 (провадження № 61-20781св19).

У вказаних справах Верховний Суду у складі Касаційного цивільного суду, застосовуючи положення Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та, встановивши наявність/відсутність факту порушення рішенням КСП прав і законних інтересів його учасників, вирішили спори про визнання недійсним рішення загальних зборів підприємства, оформленого протоколом.

Водночас, у постановах від 25 січня 2018 року у справі № 916/2581/17 28 січня 2021 року у справі № 906/1316/19 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду із застосуванням норм Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та з урахуванням вимог ГПК України, також вирішили спори, предметом яких є матеріально-правова вимога позивачів про визнання недійсним рішення загальних зборів КСП.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц, від 28 січня 2020 року у справі № 924/641/17, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформулювала висновок про те, що учасники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності є корпоративними (стаття 167 ГК України).

Вивчення судової практики дозволяє констатувати той факт, що спори щодо визнання недійсними рішень загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства, оформленого протоколом, суди розглядають як в порядку цивільного судочинства, так і в порядку господарського судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вищевказане свідчить про наявність виключної правової проблеми із зазначеного питання з врахуванням кількісного та якісного вимірів, глибоких та довгострокових розходжень у відповідній судовій практиці.

Правове обґрунтування необхідності передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у цій справі колегія суддів вбачає в необхідності дотримання вимог пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Колегія суддів вважає, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням кількості подібних справ, які можуть перебувати на розгляді не тільки у суді касаційної, але й судах апеляційної та першої інстанції, а також виникнути у майбутньому.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (VYERENTSOV v. UKRAINE, № 20372/11, § 65, ЄСПЛ, від 11 квітня 2013 року; DEL RIO PRADA v. SPAIN, № 42750/09, § 93, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2013 року).

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентував увагу на тому, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії»).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про визнання недійсними рішення загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства, оформленого протоколом, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, ухвалених судом, встановленим законом, поняття якого містить в собі, зокрема, таку складову як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 310/10621/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_54 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_119 , ОСОБА_141 , ОСОБА_81 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_67 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_143 , ОСОБА_142 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_87 , ОСОБА_86 , ОСОБА_114 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 , ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 , ОСОБА_202 , ОСОБА_203 , ОСОБА_204 , ОСОБА_205 , ОСОБА_206 , ОСОБА_207 , ОСОБА_208 , ОСОБА_209 , ОСОБА_210 , ОСОБА_211 , ОСОБА_95 , ОСОБА_212 , ОСОБА_213 , ОСОБА_214 , ОСОБА_215 , ОСОБА_216 , ОСОБА_217 , ОСОБА_218 , ОСОБА_219 , ОСОБА_220 , ОСОБА_221 , ОСОБА_222 , ОСОБА_223 , ОСОБА_224 , ОСОБА_225 , ОСОБА_226 , ОСОБА_227 , ОСОБА_228 , ОСОБА_229 , ОСОБА_230 , ОСОБА_231 , ОСОБА_232 , ОСОБА_233 , ОСОБА_234 , ОСОБА_235 , ОСОБА_236 , ОСОБА_237 , ОСОБА_238 , ОСОБА_239 , ОСОБА_154 , ОСОБА_240 , ОСОБА_180 , ОСОБА_241 , ОСОБА_242 , ОСОБА_243 , ОСОБА_244 , ОСОБА_163 , ОСОБА_245 , ОСОБА_203 , ОСОБА_150 , ОСОБА_152 , ОСОБА_246 , ОСОБА_247 , ОСОБА_248 , ОСОБА_196 , ОСОБА_54 , ОСОБА_249 , ОСОБА_229 , ОСОБА_220 , ОСОБА_250 , ОСОБА_251 , ОСОБА_252 , ОСОБА_253 , ОСОБА_254 , ОСОБА_205 , ОСОБА_255 , ОСОБА_256 , ОСОБА_257 , ОСОБА_258 , ОСОБА_259 , ОСОБА_192 , ОСОБА_260 , ОСОБА_61 , ОСОБА_261 , ОСОБА_262 , ОСОБА_263 , ОСОБА_264 , ОСОБА_265 , ОСОБА_266 , ОСОБА_267 , ОСОБА_268 , ОСОБА_269 , ОСОБА_270 , ОСОБА_271 , ОСОБА_272 , приватне сільськогосподарське підприємство «Лендфорт Азов», приватне підприємство «Азовгеопроект» про визнання недійсним протоколу загальних зборів та скасування розпорядження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов