Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту непроживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт непроживання ОСОБА_2 , разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавець не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги є дружина ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини не звернулася, тому вважається такою що не прийняла спадщину після померлого батька. Після смерті чоловіка лише позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус надала роз`яснення від 11.09.2020 року №1587/02-14 про те, що оскільки ОСОБА_2 була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї то вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , та позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту непроживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що дійсно з грудня 2004 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 2006 року постійно проживає з чоловіком та дітьми в м. Хартум, Республіка Судан, північна Африка. Також ОСОБА_2 у встановлений строк мала бажання приїхати до України та заявити про свою відмову від прийняття спадщини після померлого батька, але в зв`язку з запровадженням карантинних заходів та закриття кордонів була позбавлена такої можливості. Позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка так як тільки вона фактично проживала з чоловіком ОСОБА_3 , хоча за даною адресою зареєстрована, але мешкає дочка ОСОБА_2 . ОСОБА_2 відповідач по справі у визначений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлення факту непроживання однією сім`єю відповідача зі спадкоємцем позивачу необхідно для належного оформлення права на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву де позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , видане Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області (а.с.14).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.15)

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , є дружина померлого ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які в свою чергу у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги.

Встановлено, що у встановлений законодавством шестимісячний строк, лише позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори не звернулася, тому вважається такою, що не прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із Спадкового реєстру№59132449 від 24.01.2021 року.

Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але листом №1587/02-14 від 11.09.2020 року отримала роз`яснення нотаріуса щодо порядку оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого чоловіка - ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована його дочка - ОСОБА_2 і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту непроживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.13).

Згідно витягу із Спадкового реєстру від 16.10.2020 року вбачається, що після смерті - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №26/2020.

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім`ї №898 від 10.02.2020 року вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті була зареєстрована його дочка - ОСОБА_2 та її чоловік і п`ятеро дітей (а.с.16).

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Весна» №5 від 02.03.2020 року вбачається що на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з ним постійно проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 . (а.с.17).

Представник позивача суду пояснив, що дійсно ОСОБА_2 з грудня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але починаючи з 2006 року постійно проживає разом з чоловіком та дітьми в місті Хартум, Республіка Судан, північна Африка. Протягом останніх 14 років, так і на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідач перебувала поза межами України, що підтверджується копією закордонного паспорту з відмітками про перетин кордону. (а.с.9-12). ОСОБА_2 у встановлений строк мала бажання приїхати до України та заявити про свою відмову від прийняття спадщини після померлого батька, але в зв`язку з запровадженням карантинних заходів та закриття кордонів була позбавлена такої можливості. Таким чином, на момент відкриття спадщини відповідач постійно не проживала зі спадкодавцем, хоча і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 . Також сторона позивача зазначає, що ОСОБА_2 у визначений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На даний час позивач позбавлена можливості отримати, передбачену законом, спадщину одноосібно в повному обсязі, у зв`язку з тим, що відповідач була зареєстрована у квартирі разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

Свідок ОСОБА_4 , суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 - її сестра, зареєстрована в квартирі їх матері ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає, а з 2007 року постійно проживає разом з чоловіком і дітьми в м. Хартум, Північна ОСОБА_5 . Сестра тільки іноді приїздить в гості, між ними добрі родинні стосунки, жодних спорів щодо користування майном чи спадкування майна - не має.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020).

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 постійно не проживала зі спадкодавцем - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд вважає можливим встановити факт її непроживання зі спадкодавцем, тобто, її батьком.

Суд, оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 13.01.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола