Справа № 136/1406/20
провадження № 2/136/378/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулась до суду із вищевказаним позовом проти Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за ОСОБА_1 право власност і по спадщині за заповітом на житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подав суду відповідні докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого спадкодавець заповіла усе належне їй майно своїй племінниці, тобто позивачеві у справі ОСОБА_1 . До складу спадкової маси увійшов житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, що розташований АДРЕСА_1 . Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину в установленому законом порядку. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копії заповіту; копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копії довідок органу місцевого самоврядування; копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння; копії технічного паспорту; копії Витягу з рішення органу виконавчого комітету органу місцевого самоврядування; копії довідки Агенства нерухомості "Абсолют СВС".

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.09.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву, а також було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з нотаріальних контор матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем відзиву до суду не подано, однак канцелярією суду було одержано заяву представника відповідача з проханням розглянути справу за його відсутності, а також про визнання позову проти задоволення якого він не заперечує.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджуєтьсья свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого спадкодавець заповіла усе належне їй майно своїй племінниці, тобто позивачеві у справі ОСОБА_1 (а.с. 6). Даний заповіт посвідчений того ж дня секретарем виконкому Росошанської сільської Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №51. За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався. Із відомостей наданих нотаріальними установами встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заведена (а.с. 27, 28). Із довідок виданих виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району 20.12.2019 (а.с. 9, 10) встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 , була одинока, з нею також проживала та була зареєстрована племінниця ОСОБА_1 . Позивачу відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з прибудовами, оскільки даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим. Тому вищезазначені обставини послугували підставою для звернення позивача до суду.

Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований з адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходить з наступних мотивів та норм права.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст.121,123 Цивільного кодексуУкраїнської PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 20.08.1989.

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 20.12.2019 за №594 встановлено, що станом на 15.04.1991 єдиним головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку була ОСОБА_2 .

Позивач спадщину за заповітом прийняла після смерті ОСОБА_2 , до складу якої увійшов житловий будинок, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлений можливості за обставин незалежних від її волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: с. Росоша, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22542; ЄДРПОУ-04329139) про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко