БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-о/356/9/21
Справа № 356/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Так, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Проаналізувавши подану заяву з урахуванням ч. 3 ст. 294 ЦПК України, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 318 ЦПК України.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлені ст. 318 ЦПК України.

Так, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись 15.01.2021 року до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 у якості мети, з якою їй необхідно встановити відповідний факт, вказала, що їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , до моменту приведення її документів до належного стану, що дасть їй право на оформлення спадщини.

У якості доказу на підтвердження викладених у заяві обставин, заявницею надано копію листа завідувача Березанської міської держнотконтори Н.В. Тищенко від 05.01.2021 року № 07/01-16, згідно якої ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки у неї відсутні документи, що підтверджували б факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловіком, запропоновано ОСОБА_1 для встановлення факту родинних відносин, звернутися до суду.

Разом з тим, у своїй заяві, ОСОБА_1 просить суд не про встановлення факту родинних відносин із померлим ОСОБА_4 , а про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_5 відповідно до актового запису про народження № 27 від 31 серпня 1946 року, складеного виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - Хільманчук (Гайван після державної реєстрації шлюбу, актовий запис про шлюб № 8 від 23 серпня 1964 року, складений виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (актовий запис про народження № 9 від 28 квітня 1965 року, складений виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Поліського району Київської області), ОСОБА_8 мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (актовий запис про народження № 101 від 01 серпня 1970 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області) це одна і та ж людина (об`єкт), відносно якої в актових записах цивільного стану допущені помилки в написанні її імені.

Викладаючи прохальну частину своєї заяви саме таким чином, ОСОБА_1 не вказує, з якою метою їй необхідно встановити саме зазначений факт, не надає доказів, що підтверджують той факт, що заявниця не має іншої можливості одержати відповідні документи які посвідчують факт, що має юридичне значення.

Зокрема, заява містить посилання на відповідь Березанського МВ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яку не долучено до матеріалів заяви.

Як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, зокрема, за умови, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниці на виконання вимог ст. 318 ЦПК України, необхідно чітко визначити мету, з якою їй необхідно встановити відповідний факт, і, виходячи із такої мети, визначити факт, який підлягає встановленню та навести причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявницею вказана вимога дотримана не була.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, до заяви додано копію посвідчення громадянина, який постійно проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення категорії 2, виданого ОСОБА_1 , однак, на виконання вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України у заяві не зазначено підстави звільнення заявниці від сплати судового збору.

Відтак, заявниці на виконання вимог ст. 318 ЦПК України, необхідно чітко визначити мету, з якою їй необхідно встановити відповідний факт, і, виходячи із такої мети, визначити факт, який підлягає встановленню та навести причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують такий факт, зазначити у заяві підстави звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 4, 175-177, 184, 185, 260-261,294, 315-316, 318 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,- залишити без руху, надавши заявниці строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявниці, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. М. Лялик