РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Левчука О.В.

секретар судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради,

про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

учасники справи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та визначити місце проживання дитини разом з нею. Позовну заяву мотивує тим, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим. Окрім того, позивачка бажає визначити місце проживання дитини з нею.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30.07.2021 по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче засідання позивачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, 26 жовтня 2021 року останнім подано заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позов визнає, просить шлюб розірвати, щодо визначення місця проживання дитини з позивачкою не заперечує, також просить розгляд справи провести без його особистої участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради у підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 11 травня 2007 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 11 травня 2007 року, актовий запис №571. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_3 , дружині - ОСОБА_3 .

Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 27 серпня 2009 року, актовий запис № 2213.

Згідно з вимогами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає з позивачкою, що також підтверджується талоном реєстрації місця проживання від 23 лютого 2010 року, тому суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу, неповнолітню дитину слід і надалі залишити проживати з позивачкою, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З врахуванням даних вимог процесуального кодексу 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок підлягають поверненню позивачу з державного бюджету у зв`язку із визнанням відповідачем позову, а решта витрат в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. 24, 105, 112, 114, 115, 157, 160, 161 СК України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 11 травня 2007 року, актовий запис №571 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, сплачений на підставі квитанції №57177120 від 22.07.2021.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне вул.Поштова 2.

Повне судове рішення складене та підписане 16 листопада 2021 року.

Суддя Левчук О. В.