Справа № 610/2857/21
Провадження № 2/610/871/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участі: секретаря судового засідання Бартєнєвої Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/2857/21 (провадження № 2/610/871/2021) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів та встановлення аліментів у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області №610/3376/18 від 21.11.2018, на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і призначити аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 5000 грн на місяць з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області №610/3376/18 від 21.11.2018 призначено стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів, здійснюючи нерегулярні виплати, посилаючись на те, що ніде не працює, не має грошей, в той час, як має можливість відпочивати в Діснейленді, їздить за кордон на заробітки, придбав та розмитнив автомобіль КІА RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 . Це все свідчить про те, що відповідач має гарний фінансовий стан. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 16.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину кордону з 2018 року по теперішній час громадянином ОСОБА_2 та витребувано у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Харківській області відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів за відповідачем.

12.11.2021 до суду представником відповідача адвокатом Тарасенко О.В. подано відзив, у якому просила у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Вказала, що згідно з довідкою, наданою Балаклійським ВДВС в Ізюмському районі Харківської області відповідач виконує свої зобов`язання по утриманню дитини в повному обсязі, мається навіть переплата. Розмір щомісячних аліментів, які сплачує відповідач, більший за мінімальний розмір на дитину віком від 6 до 18 років. Відповідач не має постійної роботи, вимушений їздити по заробітках, аби хоч якось забезпечити дитину, а також в березні цього року одружився та очікує разом з дружиною дитину. Як самостійну підставу збільшення аліментів, поїздку в Диснейленд, вважає абсурдною та непередбаченою законодавством.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача адвокат Тарасенко О.В. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її та відповідача, позов не визнали в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на це та, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши у матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області №610/3376/18 від 21.11.2018 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 14.11.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Місцем проживання, згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.09.2018 по даний час є місце реєстрації проживання його матері ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 10, 16).

Відповідно до постанови Державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Колотило В.Г. відносно ОСОБА_2 12.12.2018 відкрито виконавче провадження №57883813 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14.11.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Отже обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається не лише на його батька ОСОБА_2 , але і на її матір ОСОБА_1 .

Згідно ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

На виконання ухвали суду від 16.09.2021 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надані відомості щодо перетину кордону з 2018 року по теперішній час громадянином ОСОБА_2 , з яких вбачається що відповідач неодноразово упродовж запитуваного терміну здійснював виїзди за кордон з подальшим через декілька місяців поверненням (а.с. 35), що не заперечується і самим відповідачем.

Відомості щодо придбання відповідачем транспортного засобу, як Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області на виконання ухвали від 16.09.2021, так і самим відповідачем, суду не надано.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1921 грн., з 01 липня 2021 року - 2013 грн., з 01 грудня 2021 року - 2100 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до XVI розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень рахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих, із:

-звіту про здійснені відрахування та виплати;

-квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

-заяв та (або) розписок стягувача;

-інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

-інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як вбачається з копії Розрахунку заборгованості по аліментам Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі Харківської області СМУ МЮ (м. Харків) від 23.09.2021, за судовим наказом № 610/3376/18 від 21.11.2018 розмір заборгованості по аліментам нараховувався державним виконавцем відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виходячи з середньомісячної заробітної плати для Балаклійського району з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, за період з 01.01.2021 по 01.10.2021 середньомісячна заробітна плата становить 12149,00 грн., сума аліментів яка підлягає стягненню становить 3037,25 грн., станом на 01.10.2021 відсутня заборгованість по сплаті аліментів та переплата по аліментам становить 2681,23 грн.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 03.03.2021 складено відповідний актовий запис № 40 в Зміївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Згідно обмінної карти полового будинку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є вагітною з передбачуваним терміном пологів 30.01.2022.

Отже, на теперішній час сімейний стан відповідача змінився, він перебуває у шлюбі та чекає на народження дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд не приймає доводи позивача, що відповідач платить аліменти за судовим наказом від 21.11.2018 нерегулярно, вказане спростовується наданими відомостями з виконавчої служби . Суд зазначає, що виїзди за кордон відповідача ОСОБА_2 та регулярну, хоч і з деяким запізненням, сплату ним аліментів та визнає ці дії як вимушений захід для забезпечення своєї дитини та сім`ї.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Суд звертає увагу на те, що аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, є більш мінливим, аніж встановлення аліментів у твердій грошовій формі, оскільки розмір прожиткового мінімуму та середньомісячна заробітна плата по району кожен рік збільшується, та в подальшому погіршить матеріальне становище дитини, адже цей перехід не дає гарантій реалізації мети позовної вимоги збільшення розміру аліментів.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи ту обставину, що збільшення розміру аліментів у твердій грошовій в подальшому може погіршити матеріальне становище дитини, оскільки суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення аліментів у твердій грошовій сумі.

У зв`язку із залишенням без задоволення позову ОСОБА_1 , звільненої від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 12, 13 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми аліментів та встановлення аліментів у твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18.11.2021.

Суддя В.М. Тімонова