Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/263/2021 Справа № 641/5033/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року

Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі:

Головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи № 641/5033/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання договору про надання послуг недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ХНУВС , Головного управління Національної поліції в Харківській області в якому просить визнати контракт про здобуття освіти у ВНЗ Харківському національному університеті внутрішніх справ , недійсним, стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року провадження по вказаній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження до 20.10.2020 року.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року закрито провадження у справі , та призначено судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до наступного.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України в редакції, чинній на час звернення із позовною заявою).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001198 (провадження № 11-878апп19).

Судом встановлено , що позивач проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції України з 16.08.2013 року по 24.03.2020 року .

01.09.2017 року між позивачем лейтенантом поліції ОСОБА_1 та Харківським національним університетом внутрішніх справ , ГУНП в Харківській області був укладений контракт на здійснення здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання , який здійснює підготовку поліцейських, який і є предметом позову.

Отже , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання послуг на здобуття освіти підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язаний з питанням реалізації особи, яка перебуває на публічній службі, права на оскарження угоди, укладеної зі стороною, яка здійснює на виконання делегованих повноважень публічно-владні управлінські функції.

Така позиція суду , співпадає з позицією Верховного Суду , викладеної у постанові від 22.04.2020 року по справі № 517/166/18.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та характер спірних правовідносин, які повязані із оскарженням рішення субєкта владних повноважень, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у звязку з тим, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, розяснивши позивачам що розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Справу № 641/5033/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання договору про надання послуг недійсним - закрити.

Розяснити позивачу його право звернутись до суду з адміністративним позовом у порядку адміністративного судочинства до Окружного адміністративного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -І. В. Чайка