БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 355/1535/20
№ провадження 2-з/356/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2021 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк Ірина Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області на підставі п. 2 ч. 2, ч 4 ст. 31 ЦПК України з Баришівського районного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову, за підписом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк Ірина Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зазначена заява про забезпечення позову подана в порядку п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України одночасно з пред`явленням позову.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 через представника -адвоката Калініна С.К. звернулась до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає виконанню.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. вчинено виконавчий напис № 2961 від 15.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 42920,56 грн. На підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63591740 від 11.11.2020 року. Також, 11.11.2020 року приватний виконавець виніс постанови про арешт коштів боржника. Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивачки будуть стягнуті, а остання не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду, тому є всі підстави для задоволення заяви про забезпечення позову. З огляду на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову спрямована безпосередньо на зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в рамках цивільної справи, заявник просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме жодних збитків для відповідача.

З метою недопущення спричинення значної шкоди заявнику та порушення принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а також з урахуванням співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, на думку заявника, є необхідність вжиття негайних заходів, направлених на ефективний захист та поновлення порушених/оспорюваних прав позивачки, за захистом яких вона звернулась.

Відтак, просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 63591740 від 11.11.2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса № 2961 від 15.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 42920,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, згідно ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Подана заява за змістом та формою відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

При поданні заяви про забезпечення позову заявником дотримано порядок подання заяви про забезпечення позову, визначений ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Згідно ч. 7-8 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Зокрема, п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, приходить до наступного висновку.

15.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк Іриною Володимирівною вчинено виконавчий напис № 2961 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 42920,56 грн.

11.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження за № 63591740 на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

23.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк Ірина Володимирівна, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. № 2961 від 15.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 42920,56 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в разі, коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі, якого виданий цей виконавчий документ.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку

Так, ОСОБА_1 у своєму позові просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2020 року в справі № 203/1491/19, у у постанові від 17.11.2020 року у справі № 766/25403/18 в подібних правовідносинах.

Враховуючи, що 11.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження за № 63591740 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. № 2961 від 15.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 42920,56 грн., а позивачка ОСОБА_1 оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на те, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

З урахуванням наведеного вище, прийшовши до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у суді.

На переконання суду застосування такого заходу забезпечення позову є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом не виявлено обставин, з наявністю яких законодавець пов`язав встановлення обов`язку суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з вимогами ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149, 150-153,268, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк Ірина Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса № 2961 від 15.10.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 42920,56 грн., який перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (виконавче провадження № 63591740 від 11.11.2020 року).

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяні Леонідівні.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявниці, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. М. Лялик