Справа № 675/49/21
Провадження № 2-о/675/15/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявоюпро встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У своїй позовній заяві заявник просить встановити факт належності його матері ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0276408, виданого Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією 28 травня 1997 року на ім`я ОСОБА_2 .

Так, за змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 42, 294, 318, 177 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Отже, окреме провадження це вид непозовного судочинства, а тому заявник, який звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, мав подати до суду заяву, а не позовну заяву.

За змістом ч. 3 ст. 42 ЦК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Разом з тим, ОСОБА_1 вказав у своїй заяві, що він є позивачем у справі замість правильного «заявник».

Згідно роз`яснень, наданих судам у п.п. 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись за участю заявників і заінтересованих осіб. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Однак, у заяві не вказано дані про заінтересовану особу (осіб) в справі, а саме: її (їх) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), її (їх) місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно з вимогами ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У відповідності до роз`яснень, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Так, у заяві ОСОБА_1 йдеться про помилку, допущену в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0276408, виданому Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією 28 травня 1997 року на ім`я його матері, при написанні по батькові ОСОБА_2 , однак відсутнє посилання на докази на підтвердження факту звернення заявника за виправленням цієї помилки і неможливості її виправлення.

Відсутні у заяві також посилання на докази щодо звернення заявника до компетентного органу з метою оформлення спадкових прав та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, як вбачається з положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, проте заявник не додав до заяви її копії та копії усіх документів, доданих до неї, для вручення заінтересованій особі (особам).

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, протягом якого заявнику необхідно: 1) вірно зазначити назву заяви по суті справи, з якою заявник звернувся до суду (заява, а не позовна заява); 2) вірно вказати процесуальний статус особи, яка подала дану заяву (заявник, а не позивач); 3) вказати у заяві дані про заінтересовану особу (осіб); 4) зазначити у заяві докази на підтвердження факту звернення заявника за виправленням помилки у правовстановлюючому документі і неможливості її виправлення, а також щодо звернення заявника до компетентного органу з метою оформлення спадкових прав та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину; 6) надати суду уточнену заяву з виправленими недоліками, її копії та копії всіх документів, долучених до неї, для вручення заінтересованій особі (особам) відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення йому ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Столковський