Житомирський апеляційний суд
Справа №935/415/20 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 82 Доповідач Шевчук А. М.

У Х В А Л А

15 січня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Шевчук А.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживача та відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року цивільна справа №935/415/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживача та відшкодування шкоди передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Шевчук А.М., суддів Коломієць О.С. і Миніч Т.І.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі суддя Шевчук А.М. заявляє самовідвід, який обґрунтовує тим, що в провадженні апеляційного суду перебувала цивільна справа №280/284/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про захист прав споживача, до складу колегії суддів якої вона входила. Для вирішення питання довіри, як члену колегії суддів, ОСОБА_1 звернувся із запитом, в якому просив мене надати інформацію: чи користуюся я та члени моєї сім`ї послугами мобільного телефонного зв`язку ПрАТ «Київстар»; чи користуюся я та члени моєї сім`ї послугами інтернет мобільного телефонного зв`язку ПрАТ «Київстар»; скільки та за яким тарифом чи тарифними планами за послуги ми сплачуємо. Листом ОСОБА_1 було відмовлено в наданні запитуваної інформації, оскільки я не є розпорядником інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а ОСОБА_1 не відноситься до кола спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

У подальшому ОСОБА_1 , вважаючи таку відмову протиправною, звертався до адміністративного суду із позовом до мене, як судді, про визнання протиправною відмову та зобов`язання надати інформацію (справа №240/1422/19).

Із матеріалів справи №935/415/20 вбачається, що ОСОБА_1 подав позов до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про захист прав споживача та відшкодування шкоди, предметом якого є отримання послуг того ж мобільного оператора телефонного зв`язку ПрАТ «Київстар», користування послугами якого стосується запитувана ОСОБА_1 інформація. Тобто, ОСОБА_1 звертався до мене за отриманням інформації, яка містить персональні дані. Персональні дані про особу є конфіденційною інформацією та на них розповсюджується відповідний правовий режим, а тому я, будучи розпорядником такої інформації, обґрунтовано відмовила ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації.

Вимогами частин першої та другої ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до змісту пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно зі: суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм. Іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року в справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року в справі «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року в справах «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не лише з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не лише бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Обсяг конфіденційної інформації про фізичну особу і межі поширення такої інформації про себе визначає кожна особа самостійно, виходячи з власного уявлення про свою індивідуальність. Щодо суб`єктивного критерію, то я не виявляю особистої упередженості до ОСОБА_1 .

Разом із тим, із метою уникнення будь-яких сумнівів у будь-кого у моїй об`єктивності та неупередженості, а також забезпечення об`єктивності розгляду даної справи, реалізації права на справедливий розгляд справи безстороннім судом і забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи відповідно до вимог закону, ураховуючи положення Кодексу суддівської етики та Бангалорські принципи діяльності судді, відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, доходжу до висновку, що самовідвід у цивільній справі №935/415/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживача та відшкодування шкоди доцільно задовольнити.

Керуючись ст.ст.36,39-40,381 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Самовідвід судді Шевчук А.М. задовольнити.

Передати справу на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 33 ЦПК України.

Суддя