Провадження № 2/761/2724/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Гриб Д.В., Бондар О.Д.,

за участі

представника позивача: Гумінської Т.А.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

28 липня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 основний борг за надані та спожиті ним послуги з утримання будинків і прибудинкових територій у сумі - 27 092,75 грн., 3% річних у сумі 1 150,15 грн., інфляційного збільшення у сумі 1 295,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником нежилих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №60) (в літ. А), загальною площею 221,4 кв.м., розміщених по АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються у вказаному приміщенні на підставі Договору від 01.09.2016 року.

Як зазначає позивач, ним надавались послуги та надавались відповідачу рахунки на оплату послуг щомісячно до 10 числа, інформація стосовно неотримання чи несвоєчасного отримання рахунків з 1 січня 2019 року по 30 червня 2020 року від відповідача не надходила. В той же час, як зазначено в позовній заяві, відповідач належним чином власні зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав та надані рахунки не сплатив, а тому оскільки виникла заборгованість за отримані послуги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів їх необґрунтованості, оскільки послуги не надавались.

Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником нежилих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №60) (в літ. А), загальною площею 221,4 кв.м., розміщених по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2015 року.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 Статуту, предметом діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м.Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебуває на його балансовому утриманні згідно розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 року №801 «Про внесення змін до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року №80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція»».

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2016 року між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - Виконавець) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) був укладений Договір №Е-16-00489 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з яким виконавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі (будівлі, частини будівлі, окремого приміщення в будівлі), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також утримання будинку та прибудинкової території, а Споживач відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (далі - Експлуатаційні витрати), якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Виконавцем за цим договором.

Як зазначено в п.1.2 Договору, Споживач володіє приміщенням загальною площею 221,4 кв.м. нежитлових приміщень, що розташовані в напівпідвальному приміщенні та використовується на момент укладання цього договору під офіс на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2015 року.

Розділом 2 договору визначено обов`язки сторін.

Так, відповідно до п. 2.1.1. Договору виконавець зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, а саме:

- освітлення сходових клітин, підвалів, підкачка води;

- прибирання прибудинкової території;

- обслуговування внутрішньо будинкових систем водо-, теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації;

- дератизація;

- дезінфекція;

- обслуговування димо-вентиляційних каналів;

- прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель;

- технічне обслуговування покрівлі, під`їздів, сходових клітин, підвальних приміщень, несучих та захисних конструкцій будинку;

- поливання клумб, газонів, дворів;

- підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період.

Споживач згідно з умовами п.2.2.1 Договору зобов`язувався: до 20 числа поточного місяця перераховувати грошові кошти на рахунок виконавця за утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі у вигляді відшкодування експлуатаційних витрат пропорційно до займаної площі приміщення (п. 2.2.4); прийняти належним чином виконані роботи/послуги протягом 20 календарних днів із моменту отримання повідомлення про готовність робіт/послуг до приймання-передання та підписати акт прийняття-передачі послуг або надати мотивовану відповідь (п. 2.2.5); у випадку якщо замовник не підписує акта виконаних робіт він повинен протягом 20 днів із моменту його отримання надати підряднику мотивовану відмову. У випадку не підписання замовником акта виконаних робіт без мотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного у п. 2.2.5 договору, акт вважається підписаним, а роботи/послуги - прийнятими та підлягають оплаті (п. 2.2.6).

В той же час п.3.1.1 Договору надає право Виконавцю стягнути із Споживача у встановленому порядку прострочену заборгованість по платежах, обумовлених в умовах цього Договору.

Споживач же в свою чергу, згідно з п.3.2.2 Договору має право на своєчасне отримання послуг належної якості згідно із законодавством та згідно з п.3.2.3 Договору, у разі незабезпечення виконання Виконавцем обов`язків передбачених в умовах даного Договору, припинити внесення платежів за обслуговування та ремонт Будівлі до усунення виявлених недоліків.

Згідно з п.п. 4.2, 4.4. Договору відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території та інших витрат загального користування сплачуються відповідно до розрахунків згідно Постанови КМУ від 20.05.2009 р. №529, які наведені в Додатку 1 до цього Договору і становлять на дату укладення договору 2,15 грн. на місяць за 1 кв.м. площі приміщення. Загальна вартість відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна по даному договору становить 476,01 грн. на місяць, в тому числі ПДВ - 79,34 грн.

Як зазначає позивач в позовній заяві, в період з моменту укладення договору по 01.07.2020 року відповідач фактично користувався послугами з утримання будинків і прибудинкових територій, які надавались КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», однак оплату за користування вказаними послугами не здійснював, за виключенням оплати у сумі 800,00 грн., чим на думку позивача визнав отримання ним відповідних послуг.

Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за надані послуги з утримання та обслуговування нерухомого майна по нежитловому приміщенні загальною площею 221,40 кв.м. про АДРЕСА_1 за період з 31.12.2018 року по 30.06.2020 року складає 27 092,75 грн.

Відповідач в судовому засіданні заперечив факт надання послуг та належного виконання позивачем власних зобов`язань за договором - надання послуг. Також відповідач зауважує, що так як послуги не надаються, рахунки він не оплачує, стверджує, що ні послуг, ні повідомлень про готовність робіт (послуг), ні актів прийняття-передачі послуг позивач не надавав, ніяких підтверджень виконання певних робіт чи послуг, строки їх виконання, перелік робіт і їх вартість споживачу виконавцем не надавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Стаття 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

В той же час, згідно з положеннями статті 7 Закону, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів;

Стаття 8 Закону визначає права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів. Зокрема, Виконавець комунальної послуги має право: звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору; Виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається, 01.09.2016 року між сторонами було укладено договір №Е-16-00489 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Доказів його розірвання, визнання недійсним до матеріалів справи не надано, тому його умови є обов`язковими для виконання сторонами.

Із договору вбачається, що надання послуг оформлюється шляхом складання та підписання сторонами акту прийняття-передачі послуг.

Зокрема, у п. 2.2.5 Договору сторони погодили, що споживач зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи/послуги протягом 20 календарних днів із моменту отримання повідомлення про готовність робіт/послуг до приймання-передання та підписати акт прийняття-передачі послуг або надати мотивовану відповідь.

При цьому в п. 2.2.6 сторони узгодили, що у випадку якщо замовник не підписує акта виконаних робіт він повинен протягом 20 днів із моменту його отримання надати підряднику мотивовану відмову. У випадку не підписання замовником акта виконаних робіт без мотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного у п. 2.2.5 договору, акт вважається підписаним, а роботи/послуги - прийнятими та підлягають оплаті.

Із вказаних положень договору вбачається, що виконавець послуг повинен щомісяця повідомляти споживача про готовність робіт/послуг до приймання-передання та надавати споживачу для підпису відповідний акт.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів повідомлення споживача про готовність робіт/послуг щомісяця упродовж періоду за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, акти виконаних робіт не направлялись відповідачу.

Натомість, позивачем до матеріалів справи надано копію опису вкладення у цінний лист від 27.09.2019 року, з якого вбачається, що позивачем на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , направлено: лист супровідний; досудова вимога про стягнення заборгованості в сумі 21 409,96 грн; акт звірки взаєморозрахунків; рахунок на оплату №1044 від 31.01.2019; акт надання послуг №1092 від 31.01.2019; рахунок на оплату №4375 від 01.02.2019; акт надання послуг №4125 від 28.02.2019; рахунок на оплату №7943 від 01.03.2019; акт надання послуг №7394 від 31.03.2019; рахунок на оплату №10536 від 01.04.2019; акт надання послуг №9834 від 30.04.2019; рахунок на оплату №13603 від 02.05.2019; акт надання послуг №12767 від 31.05.2019; рахунок на оплату №16868 від 03.06.2019; акт надання послуг №15848 від 30.06.2019; рахунок на оплату №19868 від 01.07.2019; акт надання послуг №18651 від 31.07.2019; рахунок на оплату №23070 від 01.08.2019; акт надання послуг №21598 від 31.08.2019; рахунок на оплату №25935 від 02.09.2019; акт надання послуг №24280 від 30.09.2019; договір про надання послуг.

З огляду на викладене, позивачем до матеріалів справи не надано доказів повідомлення споживача про готовність робіт/послуг щомісяця упродовж періоду за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та надання йому для підпису актів наданих послуг за відповідні періоди з 01.01.2019 року по 30.06.2010 року, за які нараховано заборгованість.

Додані позивачем до позовної заяви рахунки на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожен місяць не можуть бути доказом надання послуг, оскільки рахунки на оплату послуг не є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не місять інформацію про надані послуги.

Крім того, позивачем не доведено належними доказами існування у відповідача заборгованості у розмірі 14 927,17 грн. до 01.01.2019 року, як про це стверджує позивач.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Експлуатаційні витрати виконавця послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - позивача у даній справі мають бути фактичними, заснованими на реальності господарської операції з надання відповідної послуги.

Під фактичними витратами слід розуміти грошові витрати або використання власних матеріалів і предметів виконавця з повним чи частковим їх споживанням, що здійснюються виконавцем для належного надання послуги. Тягар доведення відповідності понесених витрат, необхідних для виконання договору, лежить на виконавцеві. Оцінюючи фактично понесені витрати, слід враховувати тільки ті, які були необхідними для виконання укладеного договору. Жодних інших замовник виконавцеві не сплачує.

Враховуючи наведене вище, позивачем не доведено фактичне надання відповідачу послуг з утримання будинків і прибудинкових територій та відповідно існування у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 27 092,75 грн. за період з 31.01.2019 року по 30.06.2020 року.

Оскільки позивачем не доведено існування у відповідача заборгованості за надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій за період з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, нараховані позивачем збитки від інфляції у розмірі 1 295,03 грн. та 3% річних у сумі 1 150,15 грн є безпідставними.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 628, 629, 901 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та керуючись ст.ст.4, 77-81, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2021 року

Суддя: Н.Г.Притула