Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №936/1018/21

Провадження № 2/936/148/2021

10.11.2021 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі судді Софілканич О.А., за участі секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі судових засідань в смт Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 р. адвокат Повідайчик О.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом.

Позов мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Так, на випадок своєї смерті батько позивачки залишив заповіт, складений 05.12.2016 р. у смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області і посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу, Маньо О.Ф. З метою оформлення спадщини, позивачка звернулася в нотаріальну контору, проте постановою державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 07.10.2021 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві ОСОБА_3 . На підставі наведеного, просить суд визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом, на домоволодіння - житловий будинок літера «А» загальною площею 92,88 кв.м., житлова площа 45,18 кв.м. з обслуговуючими будівлями та спорудами (господарська будівля - літера «Г», вбиральня - літера «В», літня кухня - літера «Л»), розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, проте від її представника адвоката Повідайчик О.І. надійшла до суду заява, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Воловецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача Воловецької селищної ради Закарпатської області в особі селищного голови Попелич М.М., в підготовче засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 (батько позивачки), збудував на наданій йому земельній ділянці житловий будинок з обслуговуючими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Надання ОСОБА_3 земельної ділянки для забудови та її відведення, і дозволу на будівництво, стверджується рішенням № 229 виконкому Воловецької районної ради депутатів трудящих від 16.10.1970 р., актом №126/229 Воловецької групи облтехбюро при облвідділі по справах будівництва та архітектури, Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, будівельним паспортом, рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради народних депутатів Закарпатської області від 19.10.1990 р. за №181, технічним паспортом від 14 жовтня 2013 року.( а.с. 15-35).

У відповідності з рішенням Воловецької селищної ради Закарпатської області від 24.01.1995 р. «Про перейменування вулиць селища», було перейменовано АДРЕСА_3 , а також згідно рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області від 09.12.2020 р. за № 131 «Про присвоєння поштової адреси на житловий будинок» вирішено у звязку із упорядкуванням адресної нумерації по АДРЕСА_1 присвоїти на житловий будинок (технічний паспорт на житловий будинок інв. справа 105/10/13 від 14.10.2013 р.) наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи слідує, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка у звязку із укладенням шлюбу 26.04.2001 р. із гр. ОСОБА_5 , змінила прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 видане 26.04.2001 р., є рідною дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.07.1971 р. (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 забудовник (батько позивачки) ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 25.10.2018 р. (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповіт ом або за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт, що був складений 05.12.2016 р. у смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області і посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу, Маньо О.Ф. Згідно з цим заповітом спадкодавець зробив таке заповідне розпорядження (окрім іншого): «належний мені житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповідаю дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». (а.с.9).

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Положеннями ч.1 статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1269 ЦК України у визначений строк позивачка ОСОБА_2 подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , та 26.03.2019 р. Воловецькою державною конторою, на підставі заяви заведена спадкова справа за № 42/2019, також цього ж дня подала заяву про відмову від прийняття спадщини, у порядку ст. 1241 ЦК України, дружина спадкодавця (мати позивачки) ОСОБА_8 , що стверджується заявою державного нотаріуса від 04.11.2021 р.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Це зобовязання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.04.2021 р. позивачка ОСОБА_2 успадкувала за батьком ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1314 га за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11).

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 07.10.2021 року встановлено, що позивачці ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я ОСОБА_3 . (а.с.14).

У відповідності з правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

З урахуванням того, що позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я ОСОБА_3 щодо спадкового житлового будинку, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивачки немає.

З положень ч.1 ст. 3 ЦПК України, випливає, що правовому захисту особи в порядку передбаченому цим кодексом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права свободи чи інтереси.

Враховуючи вищенаведене, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з`ясувавши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із урахуванням того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 975,24 гривень.

Керуючись статтями 142, 200, 206, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння- житловий будинок літера "А" загальною площею 92,88 кв.м, житлова площа 45, 18 кв.м з обслуговуючими будівлями та спорудами (господарська будівля-літера "Г", вбиральня- літера "В", літня кухня- літера "Л"), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 24 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: Воловецька селищна рада Мукачівського району Закарпатської області; місцезнаходження: смт. Воловець, вул. Пушкіна, № 7, Закарпатська область; ;

третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: смт. Воловець, вул. Карпатська, 68, Воловецького району Закарпатської області, .

Повне рішення буде складено 16 листопада 2021 року.

Суддя Софілканич О.А.