Постанова

Іменем України

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 206/6203/19-ц

провадження № 61-17104св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз»,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року у складі судді

Румянцева О. П. та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 23 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Макарова М. О.,

Каратаєвої Л. О., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі -

ПАТ «Дніпрогаз») про захист прав споживачів, зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим, що він є споживачем природного газу побутового газопостачання та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 зазначав, що 08 грудня 2011 року за його адресою представниками газопостачальної організації було встановлено прилад обліку газу марки «Gallus» типорозміру G-4 зав. № 06001258, 2011 року випуску.

Разом із цим зазначав, що за адресою його проживання зареєстровано три особи, встановлені газові прилади, а саме: плита та двоконтурний опалювальний прилад.

03 травня 2019 року до нього зателефонували представники відповідача

та повідомили, що бажають здійснити планову заміну приладу обліку

у зв`язку із відповідними термінами експлуатації. Він повідомляв їх про свою відсутність вдома, проте вони почали свої роботи що фактично переросли у перевірку. За результатами перевірки у нього було демонтовано лічильник газу для проведення його експертизи, упаковано

в пакет та опломбовано, про що складений акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 03 травня 2019 року № 166.

Також у той же день було складено акт про порушення від 03 травня

2019 року № 679 та акт про виявлені порушення № 166, показання лічильника в акті про порушення зафіксовані як 10248365, а в акті про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи вже 10248364. При здійсненні перевірки була присутня його дружина, проте жодних осіб брати участь у перевірці він не уповноважував.

Вважав дії відповідача неправомірними.

Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що 16 травня 2019 року

за результатами експертизи лічильника газу було складено акт експертизи лічильника газу від 16 травня 2019 року № 166, у якому було зазначено: «цілісність заводської пломби та повірочного тавра: пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку (рік випуску ПЛГ 2011 року, пломба на лічильнику відповідає зразку 1997 року). Відповідно до висновків комісії лічильник не придатний до подальшої експлуатації, оскільки зовнішній вигляд не відповідав вимогам експлуатаційної документації. Патрубки опломбовані пломбою С51238009/5123. Лічильник упаковано

в пакет та опломбовано пломбою С42616675. У цей же день було складено акт про порушення № 72, у відповідності до якого оператором газорозподільної системи (далі - ГРМ) було виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), а саме: що пломба заводу-виробника не відповідала встановленому зразку.

ОСОБА_1 зазначав, що він із зазначеним актом не погодився, оскільки будь-якого втручання до лічильника не здійснював.

20 травня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було розглянуто акт та його задоволено, про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 20 травня 2019 року. У результаті чого ОСОБА_1 було здійснено донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 21 березня 2019 року

по 30 квітня 2019 року в граничному об`ємі 1098,24 куб. м на суму

10 326,00 грн.

Ураховуючи викладене та уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд: визнати дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування йому за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`єму природного газу

за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за актом-розрахунком

від 20 травня 2019 року у розмірі 10 326,00 грн незаконними; зобов`язати ПАТ «Дніпрогаз» здійснити перерахунок нарахованої суми 10 326,00 грн абоненту за особовим рахунком № НОМЕР_1 відповідно до показань лічильника спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування

ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за актом-розрахунком

від 20 травня 2019 року у розмірі 10 326,00 грн незаконним.

Зобов`язано ПАТ «Дніпрогаз» здійснити перерахунок нарахованої суми 10 326,00 грн ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до показань лічильника спожитого газу за адресою:

АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки до середини 2011 року частина лічильників відповідачем пломбувалося пломбою зразка 1997 року, тому висновки відповідача про те, що встановлена у належному позивачу газовому лічильнику пломба не відповідає встановленому зразку не відповідають дійсності. У зв`язку із цим дії відповідача щодо нарахування необлікованого об`єму природного газу за період з 21 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року в граничному об`ємі

1098,24 куб. м на суму 10 326,00 грн є неправомірними, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз») залишено без задоволення. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, встановивши, що висновки відповідача про те, що встановлена у належному позивачу газовому лічильнику пломба не відповідає встановленому зразку дійсності, законно та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки дії відповідача щодо нарахування необлікованого об`єму природного газу за період з 21 березня 2019 року по 30 квітня

2019 року в граничному об`ємі 1098,24 куб. м на суму 10 326,00 грн

є неправомірними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду,

АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», посилаючись

на неправильне застосування судами норм матеріального права

й порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 523/18181/18 (провадження № 61-14767св19), а також на те, що судами першої

та апеляційної інстанцій не досліджено зібрані у справі докази та справу розглянуто за відсутності АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 5 частини першої та пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України), просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій

й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» зазначає, що суди попередніх інстанцій розглянули справу без участі уповноваженого представника АТ «Дніпрогаз», у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості скористатися своїм правом на захист та надання пояснень щодо суті справи, що призвело до винесення незаконного рішення суду без належного з`ясування обставин справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2020 року було відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 206/6203/19-ц із Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на касаційну скаргу у якому зазначено,

що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є споживачем природного газу побутового газопостачання та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Дніпрогаз» існують договірні стосунки

з газопостачання.

08 грудня 2011 року за адресою ОСОБА_1 представником газопостачальної організації було встановлено прилад обліку газу марки «Gallus» типорозміру G-4 зав. № 06001258, 2011 року випуску (а. с. 15).

03 травня 2019 року за результатами перевірки за адресою ОСОБА_1 було демонтовано лічильник газу для проведення його експертизи, упаковано в пакет та опломбовано, про що складений акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 03 травня 2019 року № 166 (а. с. 10).

03 травня 2019 року було складено акт про порушення від 03 травня

2019 року та акт про виявлені порушення (а. с. 7-9).

16 травня 2019 року за результатами експертизи лічильника газу було складено акт експертизи лічильника газу від 16 травня 2019 року № 166,

в якому зазначено: «цілісність заводської пломби та повірочного тавра: пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку (рік випуску ПЛГ 2011 року, пломба на лічильнику відповідає зразку 1997 року).

Висновки комісії - лічильник не придатний до подальшої експлуатації, оскільки зовнішній вигляд не відповідає вимогам експлуатаційної документації. Патрубки опломбовані пломбою С51238009/5123. Лічильник упаковано в пакет та опломбовано пломбою С42616675» (а. с. 11).

Також 16 травня 2019 року було складено акт про порушення № 72, відповідно до якого оператором ГРМ було виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме, що пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку (а. с. 12, 13).

Крім того, згідно зазначеного акта перевірка цілісності лічильного механізму, а також перевірка наявності механічних ушкоджень

не здійснювалась.

20 травня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було розглянуто акт та його задоволено, про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ від 20 травня 2019 року (а. с. 58).

За результатами складених актів про порушення та протоколу засідання комісії ОСОБА_1 було здійснено донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 21 березня 2019 року по 30 квітня

2019 року в граничному об`ємі 1098,24 куб. м на суму 10 326,00 грн, про

що свідчить акт-розрахунок від 20 травня 2019 року та рахунок на оплату

не облікованого природного газу (а. с. 59, 60).

Згідно відповіді генерального директора приватного акціонерного товариства «Айтрон-Укргаз метерс компані», до 2011 року під час виробництва побутових лічильників газу «Gallus» на заводі підприємства на лічильник ставилася метрологічна пломба, на передньому відтиску

пломби - велика літера А, на зворотній стороні - англійська літера U

з літерою 7 в середині. З грудня 2010 року у 85 % випадків лічильники газу пломбувалися пластиковою пломбою, а у 15 % випадків використовувалася свинцева пломба. Із середини 2011 року здійснено повний перехід

на пломбировку пластиковими пломбами при виготовленні нових лічильників (а. с. 67-69).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з положеннями пунктів 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,

що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму

її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із пунктом 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання

в роботу або конструкцію чи складові вузла обліку, у тому числі шляхом

їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування

чи протоколу параметризації, внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково

чи з порушенням законодавства) та інші дії, що призводять до використання даних облік) природного газу.

Порушення, що кваліфікується як несанкціонований відбір газу шляхом несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, вважається саме пошкодження пломби.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається

як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що до середини

2011 року частина лічильників підприємством пломбувалося пломбою зразка 1997 року, обґрунтовано вважав, що висновки відповідача про те,

що встановлена у належному позивачу газовому лічильнику пломба

не відповідає встановленому зразку не відповідають дійсності.

У зв`язку із чим, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що дії відповідача щодо нарахування не облікованого об`єму природного газу

за період з 21 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року у граничному об`ємі 1098,24 куб. м на суму 10 326,00 грн є неправомірними, що є підставою для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків щодо застосування норм матеріального

й процесуального права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду

від 28 жовтня 2020 року у справі № 523/18181/18 (провадження

№ 61-14767св19), на яку заявник посилався у касаційній скарзі,

є необґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанцій не суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду України.

Посилання у касаційній скарзі на те, що справу розглянуто без участі уповноваженого представника АТ «Дніпрогаз», у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості скористатися своїм правом на захист та надання пояснень щодо суті справи, є необґрунтованими, оскільки судові засідання у суді першої інстанції неодноразово відкладалися за клопотаннями сторони відповідача, крім того, представником було надано відзив, який був врахований судом першої інстанції при розгляді цієї справи. При цьому про розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції представник АТ «Дніпрогаз» також був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення

(а. с. 133).

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами першої

та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня

2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович