КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 940/1438/20 Головуючий у І-й інстанції - Косович Т.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Тетіївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Тетіївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: 1/4 та 1/12 частини у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_5 , який є рідним сином спадкодавця ОСОБА_4 , помер раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте коли вона звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, то їй нотаріус роз`яснила, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла її.

Позивач вважала, що вказаний строк пропустила з поважних причин, оскільки вона в жовтні 2020 року перебувала на самоізоляції, так як мала контакти з хворими на коронавірусну інфекцію та мала ознаки гострої респіраторної вірусної інфекції, сама проживає в м. Києві та не мала можливості приїхати подати заяву нотаріусу, оскільки власного автомобіля не має та не мала можливості приїхати громадським транспортом.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 підтримала апеляційну каргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник третьої особи заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним, правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_2 та чоловік третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.8), копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.9) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 27.11.2020 року щодо народження батька позивачки- ОСОБА_5 (а.с.10).

Спадковим майном після його смерті є ј та 1/12 частини у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_5 , який є рідним сином спадкодавця ОСОБА_4 , помер раніше, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.7).

В листопаді 2020 р. позивачка звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте нотаріус листом за № 779/01-16 від 19.11.2020 року роз`яснила, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла її (а.с.12).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. (Постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц).

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що спадкодавець на випадок своєї смерті не залишив заповіту, а отже позивач та третя особа як спадкоємці першої черги мають рівні права на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Крім того, станом на час розгляду даної справи, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не була заведена, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Тобто, наданням позивачці додаткового строку для прийняття спадщини права та свободи інших осіб не були б порушені.

Строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 розпочався ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно закінчився ІНФОРМАЦІЯ_1. Із заявою про вступ у права спадкування ОСОБА_2 звернулась 19 листопада 2020 року, тобто пропущений неюстрок для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивачка, як на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини посилалась на те, що в жовтні 2020 року вона перебувала на самоізоляції, так як мала контакти з хворими на коронавірусну інфекцію та в подальшому сама мала ознаки гострої респіраторної вірусної інфекції. В зв`язку з тим, що вона проживає в м.Києві, то за станом здоров`я не мала можливості поїхати в м.Тетієв подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки власного автомобіля не має та не мала можливості приїхати громадським транспортом.

Дані доводи позивачки не спростовані матеріалами справи.

Вказана обставина також підтверджується довідкою КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Києво-Святошинської районної ради, Петропавлівсько-Борщагівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 30.10.2020 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена довідка викликає сумніви, оскільки не зареєстрована у встановленому порядку (не містить вихідного номеру) та не містить інформації про те, якою саме хворобою хворіла ОСОБА_2 в період з 02.10.2020 року по 30.10.2020 року, та що було підставою для самоізоляції останньої. Разом з тим, вказана довідка містить дату її видачі, підпис та печатку лікаря ОСОБА_6 та круглу печатку лікувальної установи, й підтверджує доводи позивачки про перебування її на самоізоляції період з 02.10.2020 року по 30.10.2020 року.

Дана довідка учасниками судового процесу не спростована.

Окрім того, в справі відсутні будь-які належні та переконливі докази, які б свідчили про те, що вказана медична довідка є недостовірною. Крім того, про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини - перебування позивачки на самоізоляції, а в подальшому -хвороби, останньою було зазначено в позовній заяві. Подачею вказаної довідки позивачка підтвердила обставини, на які вона посилалась у позові.

Таким чином, колегія суддів вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними, пов`язаними з об`єктивними перешкодами та істотними труднощами для неї для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність законних підстав для визначення ОСОБА_2 двох місячного додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року - скасувати та постановити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Тетіївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , два місяці додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 15 листопада 2021 року.

Головуючий:

Судді: