Дата документу 17.11.2021
ЄУ № 417/902/21
Провадження №4-с/942/5/21
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
17 листопада 2021 року смт. Новопсков
Луганська область
Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Чалого А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Марківського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору,
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою, в якій просить стягнути 60 000 грн. з казначейського рахунку, виділеного для фінансування Марківського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та перерахувати позивачу; скасувати постанову про стягнення з позивача 68,10 грн. виконавчого збору; виконати інші дії для стримування від вчинення, покарання та запобігти новим правопорушенням проти свобод ОСОБА_1 .
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
В позовній заяві ОСОБА_1 неодноразово лайливо висловлюється на адресу суддів, поліції та прокуратури, характеризуючи їх та їхню роботу та допускає образливі висловлювання.
Принизливі, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, апеляційних скаргах, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Таке використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).
З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами, а в цьому випадку відповідно до частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання такому зловживанню процесуальними правами, у тому разі, і шляхом залишення заяви без руху для приведення скарги у відповідність до наведених вимог закону.
У разі невиконання вказаних вимог наслідком має застосування судом вимог частини 3 статті 44 ЦПК України - повернення позовної заяви позивачу.
Також, апеляційна скарга не відповідає формі та змісту, встановлених відповідно до вимог п. 5 ч.3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не зазначені підстави скасування постанови державного виконавця, а також не додані докази, якими підтверджуються обставини, викладені у позові.
Вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у позовній заяві.
Спосіб усунення недоліків полягає в поданні до суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням доказів, якими підтверджуються обставини, викладені у позові.
Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Марківського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.
Роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Чалий