Справа № 755/1807/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду

м. Києва, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Згідно заявлених вимог, заявник просить суд встановити факт належності заявнику трудової книжки виписаної на ім`я « ОСОБА_1 ».

01 лютого 2019 року вказану заяву було передано в провадження судді Астахової О.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м.Києва №290 від 21 травня 2020 року, відповідно до пункту 19 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 7.54 розділу VII Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи.

Вказану заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Гаврилової О.В. та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не подала.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, своїм правом надати письмові пояснення по суті справи не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом положень ч.3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач (заявник) як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом встановлено, що заявник не з`явилась в судове засідання 23 червня 2020 року, 11 серпня 2020 року, 21 жовтня 2020 року та 12 січня 2021 року, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.65, 70, 80, 81), доказів, які мали підтвердити поважні причини неявки заявника в судове засідання суду надано не було, заявник не скористалась процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у її відсутність, свого представника до суду не направила, в той же час проведення судового розгляду справи без участі заявника суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п.3 частини першої ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача (заявника) до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1

ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки викладене свідчить про втрату заявником заінтересованості у вирішенні даної заяви, в той же час з урахуванням предмету заяви проведення судового розгляду справи у відсутності заявника суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись 10, 131, 223, 257, 258-261, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: