№ 201/5489/18
УХВАЛА

14 січня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання представника позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Палажченко Олени Олександрівни про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Меліор Банк» про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк», 22 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року провадження по справі закрито.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_13 21 грудня 2019 року звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі.

Додатковим рішенням від 23 грудня 2019 року заяву задоволено та повернуто позивачу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 616 700 гривень, який сплачено платіжним дорученням № 1973 від 01 червня 2018 року.

24 березня 2020 року позивач звернувся з апеляційною скаргою на додаткове рішення від 23 грудня 2019 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року додаткове рішення скасовано та в задоволені заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_13 відмовлено.

У своєму клопотанні до суду заявник просить повернути сплачений судовий збір по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та клопотання, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачем з урахуванням кількості вимог майнового характеру при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 616 700 гривень (а.с. 19 Том № 1), що підтверджується матеріалами справи. Також було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, провадження по справі закрито, що є підставою для повернення сплаченої суми судового збору, а тому клопотання ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Повернути Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» (ідентифікаційний код 21708016) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 616700 гривень, який сплачено платіжним дорученням № 1973 від 01 червня 2018 року.

Ухвала набрала законної сили 14 січня 2021 року.

Суддя О.А Антонюк