ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-4832/11 Головуючий суддя І інстанції Харченко А. М.
Провадження № 22-ц/818/1090/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Репетун Катерини Володимирівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року, по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», заінтересовані особи - стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», боржники - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчому листі,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі ТОВ «ФК «Гефест») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року у справі №2-4832/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №М-086-08-ФД-21 від 11.07.2008 року у розмірі 105600,80 грн, що еквівалентно 13417,12 доларів США за офіційним курсом НБУ та 358747,38 грнта витрати по сплаті держмита в сумі 1700 грн, витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Виконавчий лист на дату звернення із заявою не перебуває на примусовому виконанні.

Зазначено, що 23.08.2019 року між ПАТ «банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Гефест» набуло права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути в майбутньому, зокрема право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведений у Додатку №1 до цього договору. Права вимоги вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору. Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 23.08.2019 року до правонаступника стягувача перейшло також право вимоги по кредитному договору № М-086-08-ФО-21 від 11.07.2008 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року заяву ТОВ «ФК «Гефест» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому листі №2-4831/11, що виданий Московським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_2 .

Замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому листі №2-4831/11, що виданий Московським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Репетун К.В. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати.

Скарга мотивована тим, відповідно до п.4 договору про відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор сплатив банку грошові кошти у сумі 3914540,78 грн. Вважає, що укладений договір за своїм змістом є договором факторингу.

Зазначає, що 01.08.2019 року відбулась заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на іншу юридичну особу ТОВ «ФК «Гефест», яке не відноситься до фінансових установ в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Зауважує, що за дев`ять років після ухвалення рішення стягувач не скористався правом примусового виконання рішення суду, тобто попереднім стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У поясненнях ТОВ «ФК «Гефест» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відновленні втраченого провадження або видачі дубліката виконавчого документа, проте така підстава не визначеннп законодавцем для відмови у заміні сторони виконавчого провадження, отже закінчення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є перешкодою для заміни ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» у провадження по даній справі.

Зауважує, що ТОВ «ФК «Гефест» отримав статус фінансової компанії та ліцензії, необхідні для набуття такого статуту 30.10.2018 року, що підтверджується посилання на сайт в мережі Інтернет, оскільки видача ліцензій відбувається виключно в електронній формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства заявником надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора, що є підставою для його заміни, як стягувача у виконавчому провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року у справі №2-4832/11, задоволено позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором М-086-08-ФО-21 від 11.07.2008 року та стягнуто солідарно заборгованість у розмірі 105600,80 грн, що еквівалентно 13417,12 доларів США за офіційним курсом НБУ та 358747,38 грн та витрати по сплати держмита у сумі 1700 грн та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

23.08.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Гефест» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до п.п.1.1. кого продавець ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передає у власність покупцеві - ТОВ «ФК Гефест» права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема право вимоги до боржників майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до цього договору до правонаступника стягувача перейшло також право вимоги по кредитному договору № М-086-08-ФО-21 від 11.07.2008 року.

Докази виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року відсутні.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Наведене свідчить, що судом першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України правильно досліджені наявні у справі докази, їм надано належна оцінка, суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Репетун Катерини Володимирівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевського.