Справа № 215/1875/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просять: визначити за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/3 частці у праві спільної часткової власності - квартири АДРЕСА_1 . Також просять стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по справі: за складання звіту по оцінці - 500, 00 грн., за надання правової допомоги - 2000 грн., судовий збір - 2100 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказали наступне. 18.01.2005р. їх сім`я, яка на той час складалася з батька ОСОБА_4 , матері ОСОБА_3 та її, їх дочки, ОСОБА_1 , приватизувала квартиру АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.01.2005р. квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. У батьків сімейне життя не склалося. Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2014р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27.10.1987р. Тернівськи районним відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №253, розірвано. Після розірвання шлюбу спільне проживання в спірній квартирі стало неможливо. Відповідач постійно провокує сварки, в зв`язку з чим вони, позивачки, вимушені виселитися з квартири та винаймати інше житло, адреси яких навіть не можуть зазначити в позовній заяві для уникнення провокацій з боку ОСОБА_4 . Бажають розпорядитися належними їм частками квартири, але у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки кожного з власників. Відповідач не бажає не тільки добровільно, в нотаріальному порядку визначити частки у праві спільної сумісної власності, а навіть спілкуватися з ними на цю тему. Згідно свідоцтва про зміну імені 31.01.2007р., ОСОБА_1 , змінила прізвище ОСОБА_1 на дівоче прізвище матері ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис №2 в Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області. 10.05.2014р. одружилася з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_1 . Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Наполягають, що частка кожного із власників, повинна складати по 1/3 частці у праві спільної часткової власності - квартири АДРЕСА_1 . Згідно звіту ринкова вартість спірної квартири складає 209632 грн.

У судовому засідання представник позивачки позов підтримав та підтвердив його зміст. Також зауважив, що позивачі вимушені звернутися до суду так як відповідач заперечує рівність часток.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та позивачка ОСОБА_3 не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких зазначили, що позов підтримують. Тому розгляд справи проведено за відсутності вказаних осіб.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні жорстких карантинних обмежень та протиепідемічних заходів, а також його знаходженням на самоізоляції після лікування. Відзиву на позов не надав. Крім того, 9 грудня 2020 року відповідач також у судове засідання не з`явився, також подавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням стаціонарного лікування, яке судом було задоволено. З врахуванням тієї обставини, що відповідач у судове засідання не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, на підставі ст. 223 ЦПК України, за згодою представника позивачки ОСОБА_1 та позивачки ОСОБА_3 , судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. При цьому причину неявки відповідача у судове засідання суд вважає неповажною, оскільки на даний час конкретних підстав (зокрема обмеження пасажирського перевезення, обмеження відвідування певних закладів), що унеможливлюють ОСОБА_4 з`явитися до суду у зв`язку з запровадженням в Україні карантину, останнім не наведено.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про право власності (т.№1, а.с.9), технічний паспорт (т.№1, а.с.10-11), рішення суду (т.№1, а.с.12), свідоцтво про зміну імені (т.№1, а.с.13), свідоцтво про шлюб (т.№1, а.с.14), звіт (т.№1, а.с.15-42).

Під час розгляду справи заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи, які задоволено.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про право власності (т.№1, а.с.9), технічний паспорт (т.№1, а.с.10-11), звіт (т.№1, а.с.15-42), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме права власності на спірну квартиру, її технічні характеристики, вартість.

Суд вважає належними доказами: рішення суду (т.№1, а.с.12), свідоцтво про зміну імені (т.№1, а.с.13), свідоцтво про шлюб (т.№1, а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявності родинних стосунків.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності визнані судом належними та допустимими докази, суд приходить до висновку, що вони на переконання суду є достовірними доказами.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Позивачка ОСОБА_3 та відповідач перебували в шлюбі з 27 жовтня 1987 року по 16 грудня 2014 року, позивачка ОСОБА_1 є їх донькою, що вбачається з рішення суду (т.№1, а.с.12), свідоцтва про зміну імені (т.№1, а.с.13), свідоцтва про шлюб (т.№1, а.с.14).

На підставі рішення УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18 січня 2005 року позивачкам та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить спірна квартира, що вбачається зі свідоцтва про право власності (т.№1, а.с.9).

Позивачки мають намір розпорядитися належними їм частками, відповідач не визнає, що частки співвласників є рівними. Вказані обставини встановлені поясненнями представника позивачки та вбачаються з заяви відповідача про перегляд заочного рішення та пояснень, наданих ним суду під час перегляду заочного рішення.

Твердження відповідача, викладені в заяві про перегляд заочного рішення про те, що до нього застосовувалася домашнє насильство, що він взяв на себе, і несе до цього часу, тягар оплати на утримання майже половини майна, яке знаходиться в сумісній власності і добросовісно утримує це майно на протязі всього часу щомісячно сплачуються кошти за його утримання на відміну від позивачів, що позивачки за весь час знаходження даної квартири у власності, як і до цього, починаючи з 1992 року, жодного разу не сплатили жодної копійки за утримання даного майна, не підтверджені будь якими доказами. Також не знайшли свого підтвердження усні пояснення позивача, надані під час перегляд справи про те, квартира була придбана за його гроші, які йому виділило міністерство, перерахувавши виконкому, а останній придбав цю квартиру, що придбав квартиру для себе. Тому суд зазначені твердження не приймає до уваги.

Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 372 ч.2 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира належить відповідачу та позивачкам, останні мають намір розпорядитися належними їм частками, але ці частки не визначені.

Таким чином, позовні вимоги позивачок є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачі обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулися за захистом своїх прав до суду.

При цьому суд вважає, що обраний позивачками спосіб захисту відповідає такому передбаченому ст. 16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів, як зміна правовідношення, оскільки внаслідок визначення часток співвласників сторони набувають право спільної часткової власності і в них припиняється право смільної сумісної власності на спірну квартиру.

В силу ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2100 грн. 00 коп., а також витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

Зазначені в позові витрати на складання спеціалістом звіту про оцінку не підтверджені документально, а тому стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 357, 372 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 258-259, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_3 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_4 , місце проживання якого: АДРЕСА_2 - задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за кожним окремо, по 1/3 частці у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2100 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. 00 коп.

На повторне заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 16 січня 2021 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов