Справа № 462/5989/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати його звільнення незаконним, скасувавши наказ про його звільнення з роботи, поновити на роботі та стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 08.08.2015 року по 08.08.2016 рік у сумі 612000 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримку розрахунку при звільненні. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/сторін.

Представники відповідача подали суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, мотивуючи тим, що у вказаній справі слід вирішити ряд процесуальний питань, оскільки позовні вимоги щодо визнання незаконним звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу вже були предметом розгляду Залізничного районного суду м. Львова, а позовна вимога про стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 08.08.2015 року по 08.08.2016 рік у сумі 612000 грн. містить обставини, що підлягають доказуванню та потребує від відповідача збирання і подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», в якому просить визнати його звільнення незаконним, скасувавши наказ про його звільнення з роботи, поновити на роботі та стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 08.08.2015 року по 08.08.2016 рік у сумі 612000 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.02.2016 року у справі № 462/4950/15-ц, яке постановою Верховного суду від 20.06.2018 року залишене без змін, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», Відокремленого підрозділу «Львівська дистанція електропостачання Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (треті особи: виконуючий обов`язки начальника Відокремленого підрозділу «Львівська дистанція електропостачання Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» Короляк Володимир Васильович, Первинна профспілкова організація Відокремленого підрозділу «Львівська дистанція електропостачання Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», Дорожній комітет профспілкової організації Львівської залізниці) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовлено за безпідставністю і необґрунтованістю.

Таким чином, оскільки щодо частини позовних вимог, зокрема щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулуміж тими ж сторонами (Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» є правонаступником Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця») про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалене рішення суду, яке набрало законної сили, провадження у справі у цій частині підлягає закриттю, як це передбачено п. 3 ч. 1ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.255, 260, 261 ст. 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» в частині вимог про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Іванюк І.Д.