Справа № 346/1997/21
Провадження № 2/346/1124/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Копильців І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Щадей Н.В. звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком позивачки ОСОБА_1 , та батьком позивачки ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 було відкрито спадкові справи №1028/2008, у межах якої позивачки успадкували частину майна - земельні ділянки що належали спадкодавцю ОСОБА_3 . Вказують, що спадкодавцем ОСОБА_3 були побудовано житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який не було оформлено у встановленому законом порядку.

Довідкою, виданою Струпківським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району підтверджується, що спадкодавцю ОСОБА_3 належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди в АДРЕСА_1 , що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок спадкоємцями було надано нотаріусу технічний паспорт на будинок, довідку сільської ради про приналежність будинку та довідку Коломийського МБТІ про те, що право власності на будинок не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку. 06.04.2021 року Державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори у спадковій справі №1028/2008 ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Просить суд визнати в порядку спадкування за позивачами ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку - літера «А», площею 98,6 кв. м., літньої кухні - літера «Б», площею 50,2 кв. м., гаражу - літера «В», площею 21,4 кв. м., сараю - літера «Г», площею 29,0 кв. м., вбиральні - літера «Д», площею 1,1 кв. м., ворота - №1, криниця - №2.

Позивачі в судове засідання не з`явились, представник ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Отинійської селищної ради Коломийського району в судове засідання не з`явився, подав заяву в котрій просить справу розглянути без їх участі.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , що підтверджується випискою із по господарської книги № 1 Струпківського старостинського округу Отинійської селищної ради (а.с.28-31) та довідкою Отинійської селищної ради Струпківського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області № 191 від 15.04.2021р. (а.с.27). Однак згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів № 67885 від 28.12.2020, виданої ОКП Коломийське МБТІ згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському МБТІ право власності на вказане спірне майно не зареєстровано (а.с.11).

Згідно виписки із по господарської книги № 1 Струпківського сторостинського округу станом на 01.01.1990 року вказаний будинок та господарські споруди побудовані до 1990 року , та в ньому були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , та члени колгоспного двору: дружина голови двору ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , син ОСОБА_10 .

Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві були зареєстровані та проживали голова двору ОСОБА_3 , та члени колгоспного двору : ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , то їх частки у вказаному майні рівні та відповідно становили по 1/6 частині спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 про що в Книзі реєстрації смертей 20 лютого 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 6 (а.с.12)

Відповідно до довідки № 191, виданої Струпківським старостинським округом 15.04.2021 заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався у Струпківському сторостинському окрузі (а.с.109)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом до складу котрої входить і спірне нерухоме майно.

Встановлено, що на момент смерті голови двору ОСОБА_3 у спірному будинку проживали : позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.110).

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується випискою із по господарської книги № 1 Струпківського старостинського округу (а.с.110) та копією спадкової справи (а.с. 53-96)

З метою оформлення спадщини позивачі звернулись до Державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .(а.с.13)

Встановлено, що спадкодавець, позивачі та інші члени колгоспного двору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 належні їм частки у майні колгоспного двору не виділили, станом на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зареєстрованими не були і на вказане майно не претендують . Окрім того, зазначені особи не прийняли спадщини після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 53-96).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало віддержавної реєстрації до часу набраннячинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом №1952-IV нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права.

Враховуючи, що спірний житловий будинок побудований у 1975 році на виділеній для цього земельній ділянці, за наявності технічного паспорту (а.с.8-10), який засвідчує відповідність закінченого будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому суд доходить висновку що наявні правові підстави для визнання права власності на домоволодіння за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкоємцями в порядку спадкування за законом .

Згідно висновку оцінювача про вартість майна від 15.04.2021 вартість домоволодіння : житлового будинку (А) , літньої кухні (літ Б) , гараж (літ В) , сарай (літ Г) , вбиральня (літ Д ) , ворота № 1 , криниця № 2 за адресою АДРЕСА_2 становить 76 000 грн. (а.с. 25-26 ).

Отже, суд дійшов переконання, що за позивачами слід визнати право власності по Ѕ частині спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,1221-1234,1268 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літню кухню, гараж, сарай, вбиральню, ворота, криницю, вартістю 38 000 гривень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літню кухню, гараж, сарай, вбиральню, ворота , криницю, вартістю 38 000 гривень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ;

Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження 78223 смт Отинія вул. Шевченка, 2 Коломийського району, Івано-Франківської області Код .

Суддя Беркещук Б. Б.