Справа № 754/2011/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2021 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Микитюк А.В.,

представника відповідачки Вангорської Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Вердикт Фінанс" звернулось до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу, посилаючись на те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 26.03.2007 року, укладеним між нею та АКІБ "УкрСиббанк", внаслідок чого заборгованість складає 182.877 грн. 43 коп.. Вони на підставі договору факторингу від 20.04.2012 набули права вимоги до відповідача та вимушені звертатись до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи судом, позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме просили суд про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 182.877 грн. 43 коп..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість по основній сумі у розмірі 93.843 грн. 50 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 44.328 грн. 04 коп., нараховані відсотки на дату подачі позову у розмірі 20.061 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасно виконані зобов`язання у розмірі 21.828 грн. 87 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2.815 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1.828 грн. 77 коп., а всього стягнути 184.706 грн. 20 коп..

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року по цивільній справі за позовом ТОВ "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог заяви посилалась на те, що 17 серпня 2021 року представником ОСОБА_2 -Адвокатом Вангородською Г.І. здійснено ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 754/2011/14-ц та отримано копію рішення від 01.09.2014 року про стягнення боргу за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26.03.2007 року. Заявниця не була обізнана, що в провадженні суду перебувала вищевказана справа, про день, час та місце розгляду справи, а тому була позбавлена можливості подати свої заперечення щодо позову. Крім того, заявниця не визнає грошового зобов`язання перед ТОВ "Вердикт Фінанс", посилаючись на обставини, які підлягають встановленню під час судового розгляду, а тому просить поновити строк на подання заяви та скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року у справі № 754/2011/14-ц.

02.09.2021 року ОСОБА_2 через свого представника -Адвоката Вангородську Г.І. звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2417/14, виданого Деснянським районним судом м. Києва 23.10.2014, у справі № 754/2011/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість по основній сумі у розмірі 93.843 грн. 50 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 44.328 грн. 04 коп., нараховані відсотки на дату подачі позову у розмірі 20.061 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасно виконані зобов`язання у розмірі 21.828 грн. 87 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2.815 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1.828 грн. 77 коп., а всього стягнути 184.706 грн. 20 коп.

Ухвалою судді від 03.09.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Ухвалою судді від 09.09.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Ухвалою судді від 10.09.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Ухвалою судді від 16.09.2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Задоволено заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Зупинено стягнення за виконавчим листом № 2-2417/14, який виданий Деснянським районним судом м. Києва 23.10.2014 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість по основній сумі у розмірі 93.843 грн. 50 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 44.328 грн. 04 коп., нараховані відсотки на дату подачі позову у розмірі 20.061 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасно виконані зобов`язання у розмірі 21.828 грн. 87 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2.815 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1.828 грн. 77 коп., а всього стягнути 184.706 грн. 20 коп.

У судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Вангородська Г.І. позовні вимоги не визнала у повному обсязі, подала суду заяву про закритття провадження у справі, посилаючись на викладені в ній обставини та просила суд вказану заяву задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, на електронну адресу суду надійшла заява представника товариства про здійснення розгляду справи у відсутності представника. 02.11.2021 на адресу суду від представника ТОВ «Вердикт Фінанс» надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, зі змісту якого представник просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів погашення кредитного зобов`язання в повному обсязі, що спростовує вимоги поданої заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки - адвоката Вангородської Г.І. , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».

Як вбачається із матеріалів справи, № 754/2011/14-ц між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26 березня 2007 року на суму 14 238 доларів США з терміном повернення не пізніше 26.03.2014 року та сплатою процентів у розмірі 13% річних за користування кредитними коштами.

Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» в рамках цивільної справи № 2-1611 звертався до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26 березня 2007 року. Деснянським районним судом м. Києва у складі судді Шевчука О.П. було задоволено позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» та достроково стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 78 910.80 гривень. Видано виконавчий лист строк пред`явлення якого встановлено 02.07.2011 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2008 року (справа № 2-1611) стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 78 910,80 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 789.10 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитами, а фактор зобов`язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим договором.

Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу № 05/12, підписаний генеральним директором ТОВ «Кредекс Фінанс» значиться ПІБ боржника - ОСОБА_2 договір № 0, дата договору - 26.03.2007 року, сума боргу станом на 14.05.2012 відступлення у гривневому еквіваленті за курсом НБУ - 138 171.79 грн.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитами, а фактор зобов`язується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим договором.

Згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 05/12-КВ, підписаним директором ТОВ «Вердикт Фінанс», значиться ПІБ боржника - ОСОБА_2 , договір № 0, дата договору - 26.03.2007 року, сума боргу станом на 14.05.2012 відступлення у гривневому еквіваленті за курсом НБУ - 138 171,55 грн.

23.01.2013 року представником ТОВ «Вердикт Фінанс» в рамках цивільної справи №2-1611 було подано Заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року Заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувана його правонаступником на підставі ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» задоволено. Змінено сторону виконавчого провадження з АКІБ «Укрсиббанк» на ТОВ «Вердикт Фінанс».

Слід зазначити, що лютому 2014 року ТОВ "Вердикт Фінанс" звернувся до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника, оскільки через неналежне виконання умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_2 , станом на 12.12.2013 року, утворилась, на думку позивача, заборгованість у розмірі 182 877,43 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі - 93 843,50 грн., заборгованості по відсотках на дату відступлення права вимоги - 44 328, 04 грн.. заборгованості по відсотках на дату подачі позову - 20 061,72 грн., пені за несвоєчасно виконані зобов`язання - 21 828.87 грн., три проценти річних від простроченої суми - 2 815, 30 грн.

Проте, на момент подання позивачем позовної заяви здійснювалось стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26 березня 2007 року в рамках іншого провадження по справі №2-1611 згідно з Рішення суду від 19.06.2008 року.

Згідно відповіді отриманої від Деснянського районного відділу виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління юстиції зазначено наступне: Згідно з інформації АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-1611 від 21.08.2008 року, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь АКІБ «Укрсиббанк» боргу в розмірі 79 729, 90 грн.

09.02.2010 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

22.12.2011 винесено постанову про звільнення майна боржника з під арешту, а саме: в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем складено акт опису й арешту транспортного засобу боржників від 10.01.2011 року, а саме: Renalt clio, НОМЕР_2 , 2006 р.в., та передано вказаний транспортний засіб до торгуючої організації.

Фактично було продано заставне майно для погашення заборгованості за чинним рішенням суду в рамках виконавчого провадження. Залишок заборгованості становив 51 313, 54 грн.

Відповідно до предмету позову в межах даного спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» пред`явило позов до ОСОБА_2 з вимогами стягнути заборгованість в розмірі 182 877, 43 грн., що виникла у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26 березня 2007 року, та яка була стягнута на підставі рішення Деснянського суду від 19.06.2008 року по справі № 2-1611.

Натомість, у вказаних розрахунках не враховано, що 19.06.2008 року Деснянським районним судом міста Києва було захищено право первісного кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Новий кредитор - ТОВ «Вердикт Фінанси не врахував у своїх розрахунках сум, стягнутих Деснянським районним судом міста Києва рішенням від 19.06.2008 року, хоча достеменно знав про його існування, оскільки, звертався із заявами про зміну сторони зобов`язання та зміну способу виконання рішення.

Із вимогами про стягнення неустойки та процентів за користування кредитом за новий період, що не охоплювався таким рішенням, новий кредитор ТОВ «Вердикт Фінанс» до суду не звертався.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої ввін просить ухвалити рішення, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи положення п.3 ч. 1 ст. 255 п. 4 ч. ст. 257 ЦПК України, суд приходить до висновку, що після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Отже, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2008 року по справі № 2-1611 вирішено аналогічний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Отже, ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся з позовною вимогою до відповідачки в межах даної справи з аналогічними вимогами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст.256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Вангорської Г.І. - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.11.2021.

Суддя: