Справа № 136/833/16-ц
УХВАЛА
14.01.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді Бойка А. В.,
з участю секретаря Мельніченко Т.Б.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Щавінського К.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребищі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нападівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, Фермерське господарство «Зінденс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нападівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, Фермерське господарство «Зінденс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
У матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову від 18.10.2018 (а.с. 96-97, т.2), яка не була розглянута судом. Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_2 просив суд заборонити учасникам справи чи будь яким іншим особам, наділеним правом розпорядження, вчиняти будь які дії по відчуженню земельної ділянки, що є предметом спору, розміром 22,88 га, розташованої на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. На виконання вимог ухвали Погребищенського районного суду від 18.11.2020 представником позивача ОСОБА_2 , 11.01.2021 на адресу суду надіслано заяву з викладеною у ній правовою позицією щодо вимог, викладених у заяві про забезпечення позову від 18.11.2018 (а.с. 24-26, т. 3). У вказаній заяві представник позивача просить суд заборонити орендареві ОСОБА_3 подавати заяву на викуп орендованої земельної ділянки та заборонити орендодавцеві земельної ділянки надавати згоду на продаж даної земельної ділянки чи вчиняти будь-які дії по відчуженню земельної ділянки, що є предметом спору. Необхідність забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 як орендар, згідно ч.4 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», може викупити орендовану земельну ділянку, що унеможливить виконання рішення про поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача.
В судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви про забезпечення позову підтримали та на полягали на їх задоволенні.
Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Щавінський К.С. в судовому засіданні проти задоволення вимог заяви про забезпечення позову заперечив та вказав, що ОСОБА_3 набув речові права (право оренди) на спірну земельну ділянку в 2014 році, а відтак не має права на придбання (викуп) земельної ділянки у порядку, що передбачений нормами ч.4 ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство».
Представники відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та Фермерського господарства «Зінденс» в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 13-16, т. 3).
Розглянувши матеріали заяви, заслухавши позиції сторін, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Тобто, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. У справі №922/2163/17 Верховний Суд наголосив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову представник позивача вказує на те, що ОСОБА_3 як орендар, згідно ч.4 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», може викупити земельну ділянку.
У частині 4 статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» вказано, що громадяни України, які до 1 січня 2002 року отримали в постійне користування або оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, мають переважне право на придбання (викуп) земельних ділянок розміром до 100 гектарів сільськогосподарських угідь, у тому числі до 50 гектарів ріллі, у власність з розстрочкою платежу до 20 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 набув речові права (право оренди) на спірну земельну ділянку в 2014 році, що підтверджується договорами оренди землі № 44, 45 від 29.01.2014 (а.с. 144-149, 152-157, т. 1), а тому він не в змозі скористатися правом на придбання (викуп) земельної ділянки, яке передбачено приписами частини 4 статті 13 Закону України «Про фермерське господарство». Окрім того, представник позивача не надав суду жодних доказів того, що ОСОБА_3 вчиняє дії спрямовані на викуп вказаної земельної ділянки.
Оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що представник позивача не довів належними доказами наявність фактичних обставин з якими він пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.
Враховуючи зазначене, суд вважає заяву про забезпечення позову невмотивованою, у зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9/2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.12, 13, 60, 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нападівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, Фермерське господарство «Зінденс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Суддя