ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/94/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта - адвоката Остапчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішення селищної ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до земельно-облікових документів, наявних в Чорноострівській селищній раді, вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішенням Чорноострівської селищної ради №12 від 22 вересня 2015 року, йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

На підставі його клопотання та рішення Чорноострівської селищної ради ФОП ОСОБА_4 розроблено документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_2 відмовилась здійснювати погодження меж належної позивачу земельної ділянки, шляхом підпису нею акта приймання-передачі межових знаків на зберігання.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_2 правил добросусідства з метою погодження меж належної йому земельної ділянки, він звернувся до Чорноострівської селищної ради з відповідним клопотанням.

14 лютого 2017 року комісією було проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, яким встановлено, що межі земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,25 га (що відповідає запису у по-господарській книзі) надані йому, як користувачу земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визначені в натурі (на місцевості) по їх фактичному розташуванню та співпадають із штучними межовими спорудами (парканом, огорожею), а також співпадають із промірами, які вказані у технічній документації із землеустрою, розробленій ФОП ОСОБА_4 . При цьому, порушень у використанні меж земельних ділянок землекористувачами не виявлено.

Вищевказаний акт обстеження земельної ділянки було затверджено рішенням Чорноострівської селищної ради №87 від 22 березня 2015 року.

Рішенням №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 18 липня 2017 року, позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку із невідповідністю електронного документу установленим вимогам, а саме у зв`язку із перетином ділянки із земельною ділянкою :02:001:0041 (при цьому площа співпадання складає 1,7218%, що становить 0,0043045 га (43,045 кв.м)).

Вищевказаний перетин меж земельних ділянок стався у зв`язку з тим, що рішенням Чорноострівської селищної ради №19 від 18 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 » ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 .

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №650652, який зареєстровано 29 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19.

Жодного рішення суду, рішення органу місцевого самоврядування щодо вилучення з власності позивача земельної ділянки площею 43,045 кв.м не приймалося, зміни з земельно-облікові документи, які наявні в селищній раді, не вносилися.

За таких умов, вищевказаним рішенням Чорноострівської селищної ради №19 від 18 грудня 2009 року його було неправомірно позбавлено права власності на частину земельної ділянки, а тому підлягає скасуванню, так як прийнято з порушенням чинного законодавства.

Земельна ділянка розміром 0,25 га (кадастровий номер :02:001:0041) не могла бути передана у власність ОСОБА_2 , а також, відповідно, не могло бути видано на ім`я ОСОБА_2 державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

У зв`язку з цим позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Чорноострівської селищної ради №19 від 18 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 »; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №650652, який зареєстровано 29 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

У зв`язку зі смертю позивача протокольною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 4 грудня 2018 року замінено позивача на ОСОБА_1 .

Ухвалою місцевого суду від 19 грудня 2018 року у даній справі призначено експертизу з питань землеустрою та земельно-технічну експертизу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що видача ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_2 призвело до виникнення становища, яке позбавило позивача можливості реалізації його права власності на земельну ділянку (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 . Тому з метою відновлення становища, яке існувало до порушення, вищевказаний Державний акт підлягає визнанню недійсним.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з частиною другою статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, в редакції станом на момент отримання Державного акту ОСОБА_2 у 2010 році, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (пункт «а» частини третьої статті 116 ЗК України).

Відповідно до статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

За змістом наведених норм ЗК України у приватну власність громадянам може надаватись лише вільна від користування земельна ділянка, а якщо така ділянка перебуває у користуванні інших осіб, то після її вилучення у встановленому законом порядку у цих осіб.

Статтею 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Результат аналізу наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинок № НОМЕР_1 від 18.09.1986 року (т. 1 а. с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, згідно копії свідоцтва про смерть (т. 1 а. с. 64). Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 .

Рішенням Чорноострівської селищної ради №12 від 22 вересня 2015 року, ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 6).

Рішенням Чорноострівської селищної ради №19 від 18 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 » затверджено розроблену МПП «Анатолій і К» технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 на території Чорноострівської селищної ради в межах населеного пункту (т. 1 а. с. 14).

На підставі вказаного рішення на ім`я ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, серії ЯК №650652, який зареєстровано 29 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19 (т. 1 а. с. 15).

Відповідно до висновку експертів, за результатами проведення комплексної судової експертизи в складі експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №232-235/19-26 від 07.05.2020: розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, надану для обслуговування жилого будинку гр. ОСОБА_2 (адреса земельної ділянки: АДРЕСА_2 ), не відповідає вимогам діючого на час її розробки законодавчим актам (станом 26.02.2010), невідповідності наведені у дослідній частині висновку. Затвердження даного виду документації із землеустрою на момент її розроблення законодавством передбачено не було. Накладення земельних ділянок площею 0,25 га (кадастровий номер :02:001:0041), яка перебуває у власності ОСОБА_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 , із земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , межі якої визначено технічною документацією із землеустрою, розробленою ФОП ОСОБА_4 відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки має місце, площа накладення складає 0,0043 га. Фактичне користування вказаними земельними ділянками не відповідає правовстановлюючим документам та документаціям із землеустрою на них. Невідповідності наведені у дослідній частині висновку та у Додатках №5,6 до висновку експертів (т. 2 а. с. 2-38).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що до суду не надано, доказів тому, що на час прийняття рішення Чорноострівською селищною радою №19 від 18 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 » та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №650652, який зареєстровано 29 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19, виданого на ім`я ОСОБА_2 , було порушено права ОСОБА_1 .

Крім того, до суду не надано належних та допустимих доказів тому, що земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0041), яка перебуває у власності ОСОБА_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 , накладається на земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , яка розташована по АДРЕСА_1 .

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Доводи апелянта, що видача ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_2 призвело до виникнення становища, яке позбавило позивача можливості реалізації його права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 , є необґрунтованим та не може бути підставою для скасування судового рішення. Хмельницький апеляційний суд погоджується та вважає правомірними висновки місцевого суду, що позивачем не надано, доказів тому, що на час прийняття рішення Чорноострівською селищною радою №19 від 18 грудня 2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 » та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №650652, виданого на ім`я ОСОБА_2 , було порушено права ОСОБА_1 , а також відсутні докази накладки двох земельних ділянок.

Як убачається з висковку експерта, у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,2702 га. Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 . Спір щодо межі фактичного користування земельних ділянок відсутній. З матеріалів справи вбачається, що для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 виділена земельна ділянка площею 0,25 га. З додатку №6 до висновку експерта вбачається, що площа земельної ділянки, на яку претендує ОСОБА_1 , виходить за межі земельної ділянки, якою фактично вона користується, і накладається на земельну ділянку, що перебуває у валсності ОСОБА_2 (т. 2 а. с. 27).

За таких обставин Хмельницький авпеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2021 року.

Судді А.В. Купельський Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк