ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/4/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Ганіної М.Д, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про визнання їх неправомірними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив суд визнати дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дарницький РВДВС у м. Києві) щодо невчинення виконавчих дій по трьом виконавчим листам Дарницького районного суду міста Києва № 2-30/2003 від 7 травня 2004 року та по двом виконавчим листам Дарницького районного суду міста Києва № 2-557/14 від 22 квітня 2015 року відповідно до вимог частини 5 статті 26 та частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.

Скарга обґрунтована тим, що 22 вересня 2020 року ним подано до Дарницького РВДВС у м. Києві п`ять заяв про прийняття на примусове виконання п`яти виконавчих листів, натомість з порушенням вимог, передбачених частиною 5 статті 26 та частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець 16 грудня 2020 року надіслав йому трьома рекомендованими листами п`ять постанов державного виконавця Бойчук М.О. про відкриття виконавчих проваджень: ВП №63182706 від 20.10.2020; ВП№63182408 від 20.10.2020; ВП№63182575 від 20.10.2020; ВП№63182110 від 05.10.2020; ВП№63182237 від 20.10.2020.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги своєї скарги та просив її задовольнити.

Представник Дарницького РВДВС у м. Києві у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Частиною 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у відсутності державного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького РВДВС у м. Києві із заявами про примусове виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва: №2-30 від 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на його користь 432,29 грн.; №2-30 від 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на його користь 12 591,65 грн.; № 2-30 від 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на його користь 12 250,00 грн.; № 2-557 від 22 квітня 2015 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на його користь 49 876,00 грн.; № 2-557 від 22 квітня 2015 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на його користь 119 802,64 грн.

Як свідчать матеріали справи, 5 жовтня 2020 року державним виконавцем Дарницького РВДВС у м. Києві Бойчуком М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63182110 за виконавчим листом № 2-557/14, виданим 22 квітня 2015 року, про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь ОСОБА_1 119 802,64 грн. заборгованості;

Також, 20 жовтня 2020 року державним виконавцем Дарницького РВДВС у м. Києві Бойчуком М.О. винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження № 63182706 за виконавчим листом № 2-30/2003, виданим 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь ОСОБА_1 432,29 грн. заборгованості із заробітної плати; постанову про відкриття виконавчого провадження №63182408 за виконавчим листом № 2-30/2003, виданим 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь ОСОБА_1 12 250 грн. заборгованості; постанову про відкриття виконавчого провадження № 63182575 за виконавчим листом № 2-30/2003, виданим 7 травня 2004 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь ОСОБА_1 12 591,65 грн. за час вимушеного прогулу; постанову про відкриття виконавчого провадження №63182237 за виконавчим листом № 2-557/14, виданим 22 квітня 2015 року про стягнення з ТОВ «Компанія «Інкомед» на користь ОСОБА_1 49 876,00 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з 26 серпня 2003 року по день винесення рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (частина 1 статті 447 ЦПК України).

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Абзацом 3 частини 1 вказаної статті Закону встановлено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_1 22 вересня 2020 року звернувся до Дарницького РВДВС у м. Києві із заявами про примусове виконання виконавчих листів, що підтверджується відмітками органу державної виконавчої служби про отримання на цих заявах, натомість постанови про відкриття виконавчих проваджень винесені виконавцем тільки 5 жовтня 2020 року і 20 жовтня 2020 року та направлені стягувачу рекомендованими листами 16 грудня 2020 року, тобто з порушеннями строків, передбачених частиною 5 статті 26 та частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими та таким, що підтверджуються матеріалами скарги, посилання скаржника на порушення державним виконавцем Дарницького РВДВС у м. Києві вимог частини 5 статті 26 та частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 258 - 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 3, 6, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про визнання їх неправомірними - задовольнити.

Визнати дії та бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення виконавчих дій по трьом виконавчим листам Дарницького районного суду міста Києва № 2-30/2003 від 7 травня 2004 року та по двом виконавчим листам Дарницького районного суду міста Києва № 2-557/14 від 22 квітня 2015 року відповідно до вимог частини 5 статті 26 та частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 січня 2021 року.

Суддя О. В. Якусик