У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 Справа №607/1114/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.,за участю секретаря с/з Комінярської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Герчаківської О.Я. від розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - старшого виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області під головуванням судді Герчаківської О.Я. перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - старшого виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. та зобов`язання вчинити дії.

В процесі розгляду даної справи 30 квітня 2021 року скаржник ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Герчаківської О.Я. В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що у судовому засіданні 29 квітня 2021 року при допитів свідків: поліцейських ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суддею не було вжито заходів, передбачених ч. 5 статті 230 ЦПК України, а саме: суддя не вжила заходів щодо приведення свідків до присяги. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що заперечував в судовому засіданні проти бездіяльності головуючої та суд не забезпечив внесення цих заперечень на дії головуючої до протоколу судового засідання та не постановив ухвалу про їх прийняття чи відхилення. На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить відвести головуючу суддю Герчаківську О.Я. від участі у справі №607/1114/17.

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про відвід судді Герчаківської О. Я. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - старшого виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. та зобов`язання вчинити дії зупинено. Заяву про відвід головуючого судді Герчаківської О. Я. у даній цивільній справі передано до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для виконання вимог частини 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 травня 2021 року визначено суддю Дзюбича В.Л. для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід.

Проаналізувавши заяву про відвід та її підстави, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 2, 3 статті 39 ЦПК України, передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини 2 і 3 статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як вбачається з ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З огляду на те, що мотиви, викладені в заяві про відвід стосуються незгоди ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями головуючої судді Герчаківської О.Я., при цьому, що у ЦПК України наявна імперативна норма (ч.4 ст.36 ЦПК України), яка вказує на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах не може бути підставою для відводу, а тому суд приходить до висновку, що відвід є необґрунтований, оскільки скаржником не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що при розгляді цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - старшого виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. та зобов`язання вчинити дії існують обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючої судді Герчаківської О.Я.

Посилання заявника на те, що головуюча перед допитом під розписку не попередила свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та не привела їх до присяги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи про відвід та спростовуються матеріалами цивільної справи, де містяться розписки та присяги свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 46-47).

Твердження заявника про те, що суд під головуванням судді Герчаківської О.Я., всупереч ч.3 ст.214 ЦПК України, не забезпечив внесення заперечень на дії головуючої до протоколу судового засідання - до уваги не беруться, оскільки відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.248 ЦПК України протокол судового засідання веде та підписує секретар судового засідання, таким чином, внесення відомостей до протоколу судового засідання - відноситься до компетенції секретаря судового засідання, а не головуючої судді у справі.

Твердження заявника про можливість відводу головуючої судді з підстав не постановлення ухвали про прийняття чи відхилення заперечень скаржника ОСОБА_1 щодо дій головуючої - суд до уваги не приймає з огляду на норми ч.4 ст.36 ЦПК України, а саме зважаючи на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Герчаківської О.Я. є необґрунтованою, а тому слід відмовити у її задоволені.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 39, 40, 260-261, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Герчаківської О.Я. від розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - старшого виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич