1Справа № 335/7753/21 2/335/2569/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_1 . На підставі ордеру виконавчого комітету Запорізької міської ради № 7336 серії А-ІV від 14.12.1979 чоловіку позивачки ОСОБА_3 було видано житло на родину з п`яти чоловік, за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер було видано на підставі рішення виконавчого виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя. Проте, договір найму, було укладено з дружиною ОСОБА_3 , позивачем по справі ОСОБА_1 . На підставі договору найму жилого приміщення в будинках міських рад депутатів, державних підприємств та установ кооперативних та громадських установ Української ССР від 27.11.1980, позивач користується двокімнатною квартирою загальною площею 30,56 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною квартирою позивач користується по сьогоднішній день. ОСОБА_3 розірвав стосунки з дружиною ще у 1987 році, пішов з квартири та самостійно знявся з реєстрації, проживає з донькою за адресою АДРЕСА_3 . Діти позивачки повнолітні, та дорослі, у кожного своє життя. Відповідач проживає окремо, грошові кошти на сплату комунальних послуг не надає. Позивач здійснює сплату комунальних платежів за високими тарифами, діти (сини) грошові кошти не надають. Позивачці сплачувати комунальні послуги допомагає донька, яка в цій квартирі не зареєстрована та не проживає. Згідно довідки від 06.12.2011, виданої позивачці Інформаційно-обчислювальним центром, у квартирі зареєстровано 3 чоловіка, позивач, відповідач - ОСОБА_2 , та третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , який на день подання цього позову проживає разом з матір`ю. Відповідач добровільно залишив місце реєстрації та виїхав з квартири, не проживає в ній майже 10 років, його речі в квартирі відсутні. З реєстраційного обліку за місцем проживання відповідач не знятий, в добровільному порядку не знімається, комунальні послуги та квартирна плата нараховуються з врахуванням проживання у житловому приміщенні 3-х осіб, оскільки лічильники в квартирі відсутні, витрати по сплаті комунальних послуг несе позивачка. На позивача оформлені договори щодо постачання газу, електроенергії, тощо. Позивачка є головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . Позивач не може оформити субсидію, оскільки під час нарахування та призначенні субсидії враховується сукупний дохід зареєстрованих осіб.
Реєстрація відповідача за зазначеною адресою створює певні складнощі позивачці у розпорядженні квартирою та порушує її права користувача, у зв`язку з цим позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 23.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
29.10.2021 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Левицької Ю.В. про надання доказів по справі, які долучено до матеріалів справи.
У судове засідання представник позивача - адвокат Левицька Ю.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що відповідно до Договору найму житлового приміщення від 27.11.1980 ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується зазначеним Договором та Актом здачі та прийому квартири від 27.11.1980 (а.с. 9).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 22.07.2021 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Встановлено, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським райбюро ЗАГС від 27.06.1970, актовий запис № 1309 (а.с.32).
Також встановлено, що з 2011 року відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2011 року, та у даній квартирі відсутні особисті речі відповідача.
Відповідно до ст. 13 Конституції Україна, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності.
Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, однак не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року (понад встановлені строки), що перешкоджає позивачці у здійсненні прав у користуванні зазначеним нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 01.11.2021.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
Суддя: І.А. Крамаренко