ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участю секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Фастові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , оскаржувана особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконним дій головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при накладенні арешту та зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця, в якій просив суд визнати протиправними та незаконними дії головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратутенко Л.О. щодо накладення арешту на його грошові кошти у АТ «Райффайзен Банк Аваль» постановою про арешт коштів боржника від 21 липня 2021року у виконавчому провадженні №66143133 та скасувати постанову головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратутенко Л.О. від 21 липня 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66143133 щодо накладення арешту на його грошові кошти, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується для нарахування та отримання заробітної плати.

Скаргу мотивував тим, що він є стороною виконавчого провадження №66143133 з виконання Вимоги №ф-4779-17 ГУ ДПС у Київській області від 12.05.2021 про стягнення з нього боргу у розмірі 44337,53 грн. на користь ГУ ДПС у Київській області.

21 липня 2021 року головним державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №66143133 про арешт грошових коштів, що йому належать та містяться на відкритих банківських рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Вважає, що зазначена постанова, зокрема в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме на заробітну плату, що міститься на рахунку, який відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнята з порушенням вимог ст. ст. 48, 52, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та Конституції України.

Послалася на те, що вказані дії головного державного виконавця є неправомірними, а Постанова «Про арешт коштів боржника» від 21 липня 2021 року незаконною та такою, що порушує його права та підлягає скасуванню. Зазначив, що головний державний виконавець не перевірила цільове використання рахунку IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на який накладено арешт. Вказаний рахунок використовується для нарахування та отримання заробітної плати, тобто даний рахунок має спеціальний режим використання, а накладення арешту на такий рахунок та/або звернення стягнення на кошти, які містяться на такому рахунку заборонено Законом. Заробітна плата є джерелом його існування та забезпечення життя, проте в результаті накладення арешту на рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль» він позбавлений можливості користуватися коштами тривалий час. Тому, він змушений звернутися до суду з даною скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності.

Між тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 12 травня 2021 року Головне управління ДПС у Київській області винесло Вимогу про сплату боргу (недоїмки) про стягнення з ОСОБА_1 боргу на їх користь в сумі 44 847,53 грн.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п. 2 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Перевіривши матеріали цивільної справи судом встановлено, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі ДВС ЦМУ МЮ України (м. Київ) перебуває виконавче провадження №66143133, де стягувачем є ГУ ДПС у Київській області, а боржником ОСОБА_1 .

21 липня 2021 року головним державним виконавцем Таратутенко Л.О. у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 49040,28 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.10.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я Начальника Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василенко М.Б., в якій просив зняти арешт із його рахунку IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який використовується для зарахування заробітної плати.

Між тим, 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримав відповідь №47830 за підписом Начальника Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василенко М.Б., в якій йому повідомлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутнє документальне підтвердження, що вказаний вище рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти законом заборонено.

Відповідно до реквізитів для безготівкового переказу коштів на картковий поточний рахунок, ОСОБА_1 має у АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкритий картковий рахунок IBAN НОМЕР_2 , поповнення карткового рахунку НОМЕР_1 .

З Історії по картковому рахунку № НОМЕР_1 , у АТ «Райффайзен Банк Аваль», вбачається, що на даний рахунок ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата.

Відповідно до п. 2 ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 59 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилається на те, що заробітна плата є єдиним джерелом його доходу, накладення арешту на рахунок позбавляє його права на отримання зарплати та достатній життєвий рівень, порушує його права. Вважає, що постанова, зокрема в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме заробітну плату, що міститься на рахунку, який відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнята з порушенням вимог ст. ст. 48, 52, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та Конституції України.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а відокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено та не спростовано в судовому засіданні державним виконавцем, що остання мала вжити всіх заходів для перевірки тієї обставини, чи не є картковий рахунок боржника ОСОБА_1 рахунком із спеціальним режимом, однак цього не зробила.

Арешт коштів на рахунку IBAN НОМЕР_2 , який відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 , позбавляє останнього можливості отримувати заробітну плату, яка є основним джерелом існування, поставило його у скрутне матеріальне становище, а тому порушує його права.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав скаржника в межах даного судового провадження шляхом скасування оскаржуваної постанови по виконавчому провадженню №66143133 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку IBAN НОМЕР_2 , який відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 , оскільки накладення арешту на вказаний рахунок, суперечить порядку звернення стягнення на кошти та, як наслідок, позбавляє скаржника коштів на існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 12, 79-81, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , оскаржувана особа: Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконним дій головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при накладенні арешту та зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратутенко Л.О. в частині накладення арешту згідно постанови про арешт коштів від 21.07.2021 - неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратутенко Л.О. від 21.07.2021 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66143133 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку IBAN НОМЕР_2 , який відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Л.М.Ковалевська