328/1545/21
16.11.2021
16 листопада 2021 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участі секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Токмак за правилами загального позовного провадження цивільну справу №328/1545/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України:1) майнову шкоду (збитки) в розмірі 21 479,65 грн.; 2) моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.; 3) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 08.01.2021 року приблизно о 01.59 год. ОСОБА_2 знаходився на відкритій ділянці місцевості поблизу магазину «Продмаркет», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього раптово виник конфлікт з ОСОБА_1 . В ході якого, ОСОБА_2 , перебуваючи обличчям до обличчя з ОСОБА_1 на відстані близько 1 м, маючи злочинний умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи з лівого боку, спричинивши ОСОБА_1 тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 06 від 22.01.2021 року, у ОСОБА_1 виявлено двобічний перелом нижньої щелепи справа в ділянці суглобового відростку та між 32-33 зубами. Струс головного мозку.
Згідно «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995 року», виявлений у ОСОБА_1 уламковий перелом нижньої щелепи зліва, як пошкодження, що для свого загоювання потребує терміну понад 21 день, має ознаки пошкодження середнього ступеню тяжкості, струс головного мозку кваліфікується, як легке тілесне ушкодження з короткотривалим розладом здоров`я.
Згідно ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 14.05.2021 у справі № 328/915/21 ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні вищезазначеного діяння в повному обсязі.
Внаслідок вказаних злочинних дій, позивач змушений був звернутись за медичною допомогою до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР. Загальна сума коштів, витрачених на обстеження та лікування становить 20 697,35 грн., крім цього були витрачені кошти на проїзд до лікарні у м. Запоріжжя та назад на загальну суму 782,30 грн.
Також позивач просив стягнути з ОСОБА_2 суми судових витрат, у зв`язку з розглядом справи, що складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Окрім матеріальних збитків позивачу було також завдано значної моральної шкоди, яку він оцінив в 50 000,00 грн. У зв`язку із вчиненим злочином у позивача відбулись негативні зміни у житті: щоденні думки про події, негативні переживання та спогади, фізичний біль, емоційні та душевні страждання, хвилювання, потреба в уникненні аналогічних обставин. Тілесні ушкодження й на даний час дають знати про себе, проявляючись значним болем в щелепі. Дані удари та шок нанесли позивачу психологічну травму.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 21.10.2021, 16.11.2021 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст.130 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надходило.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали додані на обґрунтування позову, матеріали кримінального провадження 1-кп/328/170/21 (справа № 328/915/21) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Даною ухвалою встановлено, що 08.01.2021 року о 01.59 год. ОСОБА_2 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу магазину «Продмаркет», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи обличчям до обличчя останнього на відстані близько 1 м, маючи злочинний умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень та реалізуючи його, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи з лівого боку ОСОБА_1 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді уламкового перелому нижньої щелепи зліва, який відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.
Відповідно до висновку експерта № 06 від 22.01.2021 року у потерпілого ОСОБА_1 виявлений уламковий перелом нижньої щелепи зліва, що відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995 року» кваліфікується як ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Згідно зазначеної ухвали, при розгляді справи ОСОБА_2 повністю визнав себе винуватим, підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, фактичних обставин не оспорював.
Відповідно до ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Пленум ВСУ роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК (ст.ст.1166,1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.
При цьому, потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка, відповідно до закону, зобов`язана відшкодувати шкоду.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З аналізу наведених вимог закону можна дійти висновку про те, що позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому матеріальної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 21 479,65 грн. суд виходить з наступного.
Крім цього позивачем були понесені витрати на проїзд до лікарні в м. Запоріжжя на суму 782,30 грн., що підтверджується квитками ПрАТ «Запоріжавтотранс» на проїзд з м. Токмак до м. Запоріжжя, та з м. Запоріжжя до м. Токмак.
Відповідно до положень ст.ст.23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, зазначається що людина, яка вчинила злочин, має отримати справедливе покарання, а особи, в тому числі фізичні, які постраждали від цього злочину, - справедливе відшкодування.
В позовній заяві моральна шкода позивача ОСОБА_1 обґрунтована тим, що його моральні страждання, які викликані завданням йому тілесних ушкоджень з вини відповідача, призвели до психологічної травми, негативних переживань та спогадів, фізичного болю, емоційних та душевних страждань, хвилювання, настороги.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер кримінального правопорушення, характер та обсяг фізичних, душевних та психологічних страждань, яких зазнав потерпілий, тривалість перебування на лікуванні у КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з 08.01.2021 року по 14.01.2021 року та в подальшому спостереженні у сімейного лікаря, стоматологахірурга в поліклініці за місцем проживання, з урахуванням стану здоров`я, вимушених змін у життєвих стосунках та часу витраченого при проведенні досудового слідства та судового провадження, суд дійшов висновку що позов в частині стягнення моральної шкоди, завданої злочином, підлягає задоволенню частково в розмірі 30 000,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.
Надання адвокатом Караван О.Д. правової допомоги потерпілому ОСОБА_1 підтверджується Договором про надання правової допомоги від 20.05.2021; розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги та судових витрат; квитанцією до прибуткового касового ордеру від 07.06.2021 №59 на суму 2000,00 грн.
Таким чином, оцінивши вказані документи та документи, що підтверджують оплату вартості правової допомоги, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, він підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 21 479,65 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Реквізити учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_2 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; рнокпп: НОМЕР_3 .

Суддя: