Справа № 558/474/20
номер провадження 2-і/558/1/21
УХВАЛА

10 листопада 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судових засідань Хом`як О.О.,

з участю:

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Панчини П.Є.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Троцюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Млинівська районна державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про компенсацію ОСОБА_1 здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи у сумі 15 378,50 грн., з яких 11 577, 00 грн. розмір винагороди (гонорару) адвоката, 3801,50 грн. здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

Відповідач ОСОБА_2 заяву про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи мотивує наступним.

17 серпня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Демидівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування сертифікату на земельну частку (пай) від 14 березня 2000 року недійсним. Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 22.09.2020 року позовна заява прийнята до судового розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 12.11.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду на 02.12.2020 року.

01.03.2021 р. відповідно до ст. 227 ЦПК України у засіданні судом заслухано вступне слово представників позивача та відповідача, які виклали зміст та підстави вимог і заперечень щодо предмета позову, надали необхідні пояснення щодо них.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Захист своїх інтересів доручила представляти адвокату Панчині П.Є.

Ухвалою від 07.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Покликаючись на положення ст. ст. 2,6, 43, 44, 223, 257 ЦПК України, рішення ЄСПЛ та правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, Демидівський районний суд Рівненської області дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду. Свою ухвалу, суд мотивував тим, що ухвалою суду від 12.04.2021 року явку позивачки ОСОБА_1 було визнано обов`язковою. Позивачка та її представник повторно, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились. Попередньо, представник позивачки адвокат Панчина П.Є. неодноразово в судові засідання не з`являвся.

ОСОБА_2 у даній справі користувався правничою допомогою. Представництво його інтересів на підставі договру в суді здійснював адвокат Троцюк О.С., робоче місце якого розташовано в м.Рівне, що зазначено в договорі, додатках до нього та ордері.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання ОСОБА_2 правничої допомоги у справі № 558/474/20 за позовом ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, адвокат склав та подав 1 заяву по суті, 6 заяв з процесуальних питань, прийняв участь у 7 судових засіданнях поза межами міста обласного значення, де розташоване його робоче місце, здійснив інші дії в інтересах ОСОБА_2 , необхідні для розгляду справи в суді.

Відповідно до детального опису робіт та акту надання правничої допомоги, які додаються, розмір винагороди (гонорару) адвоката становить 11 577,00 грн.. Здійснені адвокатом витрати, необхідні для надання правничої допомоги, що підлягають відшкодуванню, становлять 3801,50 грн., а всього 15 378,50 грн.

Зазначена сума обрахована з розрахунку 5% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи адвоката із здійснення представництва при розгляді цивільної справи в суді першої інстанції відповідно до договору № 4 цас від 01.09.2018 року та додаткових угод № №1-4 до нього.

17 травня 2021 року зазначену суму ОСОБА_2 перераховано на розрахунковий рахунок адвоката.

Позов ОСОБА_1 залишено без розгляду внаслідок повторної неявки без поважних причин позивачки та неодноразової неявки її представника, що свідчить про недобросовісні дії сторони позивача, систематичну протидію правильному та швидкому вирішенню спору.

Ч.5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, тому будь-які доводи позивача про неспівмірність витрат, що можуть бути висунуті є неприйнятними.

У зв`язку з вище викладеним, просить стягнути з позивачки ОСОБА_1 на його користь 15 378,50 грн., понесених витрат на правничу допомогу.

Під час розгляду справи в суді відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Троцюк О.С. заяву про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи підтримали з підстав, викладених у ній. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про збільшення здійснених ним витрат на 2270 грн. за участь адвоката додатково ще у двох судових засіданнях 07.06.2021 року та 10.11.2021 року (по 1135 грн. за кожне), які не були враховані у заяві по компенсацію витрат від 17.05.2021 року. Тому, в загальному просить стягнути всього з позивачки 17 648 грн 50 коп., з яких 13847 грн. розмір винагороди адвокату та 3801, 50 грн. витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги ( а.с. 267 ).

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленю про дату, час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі чи відкладення розгляду справи на адресу суду не направила ( а.с. 263, 273 ).

Позивачка ОСОБА_1 попередньо подала заперечення на заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи. Своє заперечення позивачка ОСОБА_1 мотивує таким, що вона не згідна із розрахунком, понесених витрат відповідачем. Підставою для стягнення з неї витрат, пов`язаних із розглядом справи стороною відповідача, мав би бути договір про надання професійної правничої допомоги, а не додаткові угоди. Зазначений в акті приймання-передачі правничої допомоги договір № 4-ЦАС від 01.09.2018 року, не може бути підставою для відшкодування витрат, оскільки позов було нею заявлено в 2020 році. Крім цього термін дії в договорі зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.11.2018 року. Будь-яких умов щодо його пролонгації не зазначено, тобто представник представляв інтереси відповідача без будь-яких правових підстав і відповідно не може мати право на компенсацію витрат. Розрахунок витрат проведений на калькуляторі визначеному чинним законодавством для розрахунку безоплатної правової допомоги.

ОСОБА_1 також заперечує по суті детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, наданого ОСОБА_2 . Так, участь адвоката в судових засіданнях:

- 16.10.2020 р. 1135 грн., фактично виходячи із логіки сторони відповідача було затрачено 10 год, хоча засідання було на протязі однієї години, з 13.44 до 14.42 тобто за цей день позивачка погоджується із сумою компенсації в розмірі 113 грн. +140 грн. проїзд, командировочні 180 грн., а всього 433 грн.;

- 22.12.2020 року аналогічно 433 грн.(судове засідання з 10.55 до 11.07);

- 15.01.2021 року аналогічно 433 грн. (судове засідання з 15.15. до 15.50);

- 03.02.2021 р. аналогічно 433 грн.;

- 01.03.2021 р. 546 грн. (суд. засідання 2 години 15.33-17.23);

- 24.03.2021 р. 433 грн. (суд.засідання 11.45-12.33);

- 12.04.2021 р. 660 грн. (суд. засідання 10.51-13.06).

Позивачка згідна всього на компенсацію 3371 грн.

Згідна позивачка на стягнення витрат в розмірі 340 грн., які відповідач сплатив на вивчення позову з додатками.

В частині стягнення витрат, понесених відповідачем, за збір доказів просить взагалі відмовити, оскільки існує порядок, який дозволяє отримати відповіді та надсилання запитів поштою. Крім цього така послуга не є наданням правничої допомоги. До матеріалів справи стороною відповідача долучена копія державного акта, яка взагалі не має і не може мати жодного доказового значення, оскільки це не відноситься до предмету спору. Стосовно компенсації за висновок неіснуючого експерта та поїздки в м.Київ, то в стягненні витрат просить відмовити, оскільки судом було відмовлено та визнано неналежним та недопустимим доказом.

Щодо компенсації проїзду з м.Рівне до Демидівка та в м.Рівне, то позивачка згідна компенсувати відповідачу проїзд адвокта в розмірі 694 грн.

ОСОБА_1 не згідна на компенсацію витрат, пов`язаних із складанням процесуальних документів, оскільки вважає, що це нічим не передбачено. Крім цього вважає, що сторона відповідача хоче стягнути з неї вказану суму двічі, при розрахунку по 340 грн. за 1 документ 3 632 грн. та ще й по калькультору 2043 грн. Згідна відшкодувати 107 грн. 50 коп. в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги. У стягненні витрат в сумі 2500 грн. за висновок спеціаліста просить відмовити, оскільки його визнано неналежним та недопустими доказом.

Позивачка ОСОБА_1 вважає підставно підтвердженою сумою, яка підлягає нею до відшкодування і яку вона згідна компенсувати відповідачу - суму, що становить 4512 грн. 50 коп.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Панчина П.Є. підтримав позицію позивачки, зазначену в її запереченні на заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи з підстав, що в ньому зазначені, просить заяву задовольнити частково та врахувати складність справи, незначну тривалість судових засідань, більшість з яких відкладалося, а тому час для надання правничої допомоги адвокатом був незначним. Звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу між сторонами, врахувавши при цьому вимоги ст.137 ЦПК України ( а.с. 266 ).

Заслухавши представника позивачки, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 07 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Млинівська районна державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним залишено без розгляду. Підставою для залишення позову без розгляду суд визнав те, що ухвалою суду від 12 квітня 2021 року явку позивачки ОСОБА_1 було визнано обов`язковою, позивачка та її представник повторно, будучи належним чино повідомленими, в судові засідання не з`явилися, ще попередньо представник позивачки адвокат Панчина П.Є. в судові засідання неодноразово не з`являвся. Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року Ухвалу Демидівського районного суду від 07.05.2021 року залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Виходячи зі змісту Ухвали від 07.05.2021 року про залишення позову без розгляду через повторну неявку позивачки та її представника в судові засідання, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивачки на користь відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи протягом п`яти днів з часу отримання ним копії Ухвали суду від 07.05.2021 року ( а.с. 175, 180-186, 197).

До заяви про компенсацію здійснених витрат пов`язаних з розглядом справи відповідачем додано детальний опис робіт ( надання послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_2 за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування та розрахунок сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Всього на загальну суму 15 378,50 грн. ( а. с. 187, 188). копії квитків, що підтверджуюиь витрати на проїзд, копію квитанції на проплату послуг спеціаліста за надання висновку спеціаліста ( а.с. 189-193), Акт приймання-передачі правничої допомоги до договору № 4 цас від 01.09.2018 року, копію квитанції ПН719 від 19 травня 2021 року про сплату коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 на суму 15 378,50 грн. за надані ним послуги ( а.с. 195), а також роздруківку калькулятора ( а.с. 196). Крім того, ОСОБА_2 та адвокат Троцюк С.С. зазначили, що в матеріалах справи знаходиться договір про надання правової допомоги № 4 цас від 01.09.2018 року ( а.с. 54) та додаткові угоди до договору № 4 цас від 01.09.2018 року від 07.10.2020 року та додаток №1 до Договору № 4 цас від 01.09.2018 року від 10.09.2018 року, додаткова угода №2 до Договору №4 цас від 01.09.2018 року від 01.07.2019 року, додаткова угода №4 до Договору № 4 цас від 01.09. 2018 року від 29.12.2020 ( а.с. 54, 57-59,118).

Відповідачем було подано до суду попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, вказавши суму 6342,20 грн. з яких 5712,20 витрати на правничу допомогу, 630,00 грн, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги ( а.с. 52).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №3 до Договору № 4 цас від 01.09.2018 року про надання правничої допомоги від 07.10.2020 року сторони передбачили, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар Адвокату в розмірі 5% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних громадян, за годину роботи адвоката з надання правничої допомоги, обрахований на калькуляторі для розрахунку розміру винагороди адвоката за надання БВПД.

Згідно детального опису робіт адвокат Троцюк С.С. прийняв участь в 7 судових засіданнях та ще у двох засіданнях відповідно до додаткової заяви відповідача - 07.06.2021 року та 10.11.2021 року, провів збір доказів, склав відзив на позовну заяву, затратив час на вивчення відповіді на відзив, здійснив пошук в мережі Інтернет спеціаліста почеркознавця, склав та направив заяву та копію висновку експерта від 10.10.2017 до Української експертної компанії, а також склав клопотання про прийняття доказу від 16.12.2020 року, зокрема висновку експерта спеціаліста від 10.12.2020 року, склав заяву про застосування позовної давності від 22.12.2020 року, склав заперечення на дії головуючої, склав заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, склав детальний опис виконаних робіт. Крім того, відповідачем подано розрахунок сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема вартість за направлення відзиву, вартість за направлення клопотання про прийняття доказів, оплата адвоката за рахунком- фактурою за проведення висновку спеціаліста почеркознавця на суму 2500 грн., вартість проїзду м.Рівне - м.Київ, м. Рівне - смт. Демидівка та в зворотньому напрямку. За участь в одному судовому засіданні представником обраховано суму в розмірі 1135 грн.

Суд вважає підставними та такими, що підлягають до стягнення суми, що затрачені адвокатом на збір доказів, складання відзиву, вивчення відповіді на відзив, складання інших процесуальних документів. Підлягають до стягнення кошти, що пов`язані з компенсацією витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема вартість послуг за направлення відзиву, вартість проїзду з м.Рівне до смт. Демидівка та в зворотньому напрямку для прийняття участі в судових засіданнях. Разом з тим, суд дійшов висновку, що не підлягають відшкодуванню витрати за пошук в Інтернет -мережі спеціаліста почеркознавця, за складання та направлення заяви та копії висновку експерта від 10.10.2017року до Української експертної компанії, вивчення висновку спеціаліста від 10.12.2020 року, а також складання клопотання про прийняття доказу від 16.12.2020 року, зокрема висновку експерта спеціаліста від 10.12.2020 року, оскільки відповідно до ухвали суду залишено без розгляду клопотання про прийняття такого доказу, як висновок експерта спеціаліста від 10.12.2020 року, та доказ судом не прийнятий, керуючись ст.ст. 83,222 ЦПК України (а.с.132). Відповідно і не підлягають відшкодуванню витрати на проїзд з м.Рівне до м. Київ та в зворотньому напрямку, що пов`язаний з отриманням даного доказу, а також проплата адвоката за рахунком - фактурою в розмірі 2500 грн. за надання висновку експерта спеціаліста від 10.12.2020 року та вартість направлення клопотання про прийняття даного доказу сторонам по справі і суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне задоволити клопотання представника позивачки - адвоката Панчини П.Є. та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який зазначений у заяві відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданих запереченнях проти розміру судових витрат позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Панчина П.Є. заперечують розмір витрат на правничу допомогу та вважають їх необґрунтовано завищеними. Мотиви щодо зменшення витрат навели у своєму запереченні на заяву відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Оцінюючи обставини справи, її складність, тривалість розгляду справи в суді, тривалість судових засідань, яка була незначною (більшість судових засідань відкладалися за неявкою сторін), беручи до уваги те, що позов було залишено без розгляду, частину сум, які сплачено відповідачем у зв`язку з поданням доказів визнано такими, що не підлягають відшкодуванню через неприйняття їх судом, враховуючи заперечення протилежної сторони про завищений розмір витрат на правничу допомогу і їх неспівмірність зі складністю справи, тривалістю їх судових засідань, що не вимагало значного часу для роботи адвоката, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення витрат на правничу допомогу у цій справі в сумі 6500,00 гривень, що становить розмір винагороди адвоката та 807,00 грн. здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання ним правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 142, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_2 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Млинівська районна державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи у сумі 6500 грн., що становить розмір винагороди (гонорару) адвоката та 807,00 гривень, здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідно ухвали.

Суддя А.О.Олексюк

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2021 року.