Справа № 752/91/21
Провадження № 2/752/4510/21
У Х В А Л А

15.01.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2021р. ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього суми боргу в розмірі 90 140,00 грн. та 3% річних у розмірі 1015,00 грн., з огляду на порушення умов договору позики.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021р. справу №752/91/21 за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд судді Ольшевській І.О.

Дослідивши матеріали позову ОСОБА_1 , вважаю, що позовна заява має бути повернута, з огляду на наступне.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Голосіївського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд».

У відповідності до ч. 1 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 ЦПК України єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Частиною 8 ст. 14 ЦПК України встановлено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 5, 6, 8 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Разом з цим, підпунктом 15.15. пункту 15 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У відповідності до підпунктів 15.1., 15.3. пункту 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

На час звернення позивача з позовом до суду Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала роботу, а тому на підставі підпункта 15.1 пункту 15 Перехідних положень ЦПК України всі документи мають подаватися в паперовому вигляді, а письмові заяви містити власноручний підпис заявника (представника заявника). Правові підстави для звернення до суду в системі «Електронний суд» на момент подачі позову ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, Закон України «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 07.11.2018р. на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги». Тому використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07.11.2018р.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації, в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

З огляду на вказане, позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду електронною поштою, не містить підпису заявника, а тому відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у справі №712/281/20 від 29.04.2020р.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, виходячи з наведеного та на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 259-261, пп. 15-1 п. 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернути заявнику.

2. Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 15.01.2021 року.

Суддя І.О. Ольшевська