н/п 2-з/490/196/2021 Справа № 490/8442/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_І_4 від 21 липня 2020 року та договір купівлі-продажу майнових прав GL48N718070_І_4 від 21 липня 2020 року та додатків до них, що були укладені між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в частині відступлення від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 08/04/2008/840 К-1058 від 24.04.2008 року та іпотечним договором від 24.04.2008 року, зареєстрованого за № 1071 зі змінами та доповненнями, з моменту їх укладення .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.04.2008 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» (тепер ПАТ «КБ «Надра») було укладено кредитний договір № 08/04/2008/840 К-1058, за умовами якого позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 54 484 доларів США в порядку і на умовах, визначених Договором за програмою «Перше житло». Цього ж дня між сторонами було укладено іпотечний договір посвідчений ПН ММНО Рудою О.М. за реєстровим № 1071, за умовами якого позивачем з метою забезпечення виконання зобов язання, що витікає із Кредитного договору, було передано в іпотеку, а ВАТ «КБ «Надра» прийнято в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Заочним рішенням від 12 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 08/04/2008/840 К-1058 від 24.04.2008 р. в розмірі 57 748,96 доларів США, що еквівалентно 1 234 184 грн. 79 коп., а саме: 47 604,12 доларів США, що еквівалентно 1 017 373 грн. 83 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4 007,90 доларів США, що еквівалентно 85 655 грн. 04 коп. - заборгованість за відсотками, 688,54 доларів США, що еквівалентно 14 715 грн. 17 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 5 448,40 доларів США, що еквівалентно 116 440 грн. 75 коп. - штраф за порушення умов договору та на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп., по 1 827 грн. 00 коп. з кожного. Ухвалою від 23.07.2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах,виданих відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.11.2015 по справі № 489/489/5747/15-ц . Позивач дізнався про відступлення прав вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» лише 14.09.2021 року коли отримав копію даної ухвали. В позовній заяві позивач зазначає, що ведення діяльності з надання послуг факторингу, який передбачає проведення валютних операцій (передача права вимоги за кредитами в іноземній валюті), потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями. А ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не отримував ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

12.11.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Одночасно з позовом, позивач просив про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та їх реалізації ( в тому числі звертатись за виконавчим написом нотаріуса або будь-яким іншим способом) належну на праві приватної власності ОСОБА_1 . Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об єктів нерухомого майна, проводити реєстраційні дії відносно трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За такого, оскільки позивачем заявлено лише немайнові вимоги, а саме про визнання визнати договіру про відступлення права вимоги № GL48N718070_І_4 від 21 липня 2020 року та договіру купівлі-продажу майнових прав GL48N718070_І_4 від 21 липня 2020 року та додатків до них, що були укладені між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в частині відступлення від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 08/04/2008/840 К-1058 від 24.04.2008 року та іпотечним договором від 24.04.2008 року, зареєстрованого за № 1071 зі змінами та доповненнями, з моменту їх укладення, які не підлягають примусовому виконанню, то в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання договору недійсним відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО