ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

12 січня 2021 року

м. Харків

Справа № 623/3070/20

Провадження № 22-ц/818/529/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Касаційний цивільний суд

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року, постановлену суддею Бєссоновою Т.Д., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду про порушення цивільних прав органом державної влади,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн, завданої незаконними діями Касаційного цивільного суду, а саме ухвалою від 05.06.2020 року та від 22.07.2020 року у справі № 623/1042/20.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як необґрунтовану та ухвалити нову якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга містить посилання на те, що позов зумовлений порушенням його прав Касаційним цивільним судом органом державної влади, а тому позов пред`явлено відповідно до норм чинного законодавства.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені, а будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави. Разом з тим, позивачем визначено відповідачем у справі суд, а не державу.

Судова колегія з таким висновком погоджується, враховуючи він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Вирішуючи питання суд першої інстанції взяв до уваги правову позицію викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 521/18287/15-ц (провадження № 14-90цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (провадження № 14-399цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19) та Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 636/5534/15 (провадження № 61-9921св18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано застосував правила п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовивши у відкритті провадження у справі заяви, яка не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 251, п.1 ч.1 ст. 374, 375, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 15 січня 2021 року.