Справа № 509/3624/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

до

ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про

звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 31993691 від 18.06.2012 року щодо земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :02:001:0280, на підставі постанови Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, серія та номер ВП № 31075858, номер запису обтяження 31993691 від 18.06.2012 року.

На обгрунтування свого позову заявник вказує, що 21.09.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/0044/85/82764 на підставі якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 210 105,00 гривень.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором від 21.09.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. та зареєстрований у реєстрі за № 8611, на підставі якого ОСОБА_1 передав в іпотеку земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0280.

27.03.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0044/85/82764 від 21.09.2007 року.

Цього ж дня між тими самими сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, що вказаний вище.

27.02.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладені угоди про відступлення права вимоги як за вищевказаним кредитним договором, та і за договором іпотеки.

Таким чином право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В теперішній час встановлено, що 30.05.2012 року державним виконавцем Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, серія та номер ВП № 31075858, номер запису обтяження 31993691 від 18.06.2012 року, якою накладено арешт на земельну ділянку, яка є предметом вищевказаної іпотеки.

Позивач вважає, що вказана постанова державного виконавця порушує переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог перед іншими особами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду відзив, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що у Відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 31075858 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2670/10 виданого 26.08.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 244 318,00 грн. В ході виконання вищезазначених документів, на підставі закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем накладено арешт на майно боржника. 26.11.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій. Повторно, після 26.11.2012 року зазначений документ до відділу не пред`являвся. Вищезазначене виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». ст.ст.50,60 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу, тобто на 26.11.2012 року, передбачено в яких випадках майно боржника звільняється з-під арешту, та скасовуються всі заходи примусового виконання. Тобто, завершення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», не передбачає звільнення майна боржника з-під арешту.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 21.09.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/0044/85/82764 на підставі якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 210 105,00 гривень.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором від 21.09.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. та зареєстрований у реєстрі за № 8611, на підставі якого ОСОБА_1 передав в іпотеку земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0280.

27.03.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0044/85/82764 від 21.09.2007 року.

Цього ж дня між тими самими сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, що вказаний вище.

27.02.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладені угоди про відступлення права вимоги як за вищевказаним кредитним договором, та і за договором іпотеки.

Таким чином право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В теперішній час встановлено, що 30.05.2012 року державним виконавцем Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, серія та номер ВП № 31075858, номер запису обтяження 31993691 від 18.06.2012 року, якою накладено арешт на земельну ділянку, яка є предметом вищевказаної іпотеки.

Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина першастатті 33 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленного майна.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Такими чином, позовні вимоги обгрунтовані, законні, і підлягають задоволенню.

За правилами ст. ст. 140-142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1,3, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 4, 33, 54 Закону Україн и «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , що розташоване за адресою: (04112; м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 32), до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, місцезнаходження: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Портова, 2, - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :02:001:0280, на підставі постанови Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, серія та номер ВП № 31075858, номер запису обтяження 31993691 від 18.06.2012 року

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , що розташоване за адресою: (04112; м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 32), витрати на сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя А.І.Бочаров