КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Висоцька Г.В.
Єдиний унікальний номер справи № 372/4482/2019
Апеляційне провадження № 22-з/824/931/2021
П О С Т А Н О В А

(Додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Романка Вадима Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 відновити стан земельної ділянки за кадастровим номером № :04:011:0075, який існував до порушення прав ОСОБА_2 , у відповідності по даним, які містяться в земельно-кадастровій документації та в правовстановлюючих документах.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою за кадастровим номером № :04:011:0121 шляхом демонтажу (знесення) паркану, який знаходиться на території земельної ділянки ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1536, 80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2021 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення відмовлено.

Питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів не вирішувала.

Разом з цим, представник відповідача - адвокат Романко В.В. заявив клопотання про стягнення суми судових витрат після ухвалення судового рішення та зобов`язався надати докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

До Київського апеляційного суду надійшла заява адвокат Романка В.В. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Заяву подано до суду 17 вересня 2021 року, до заяви додані докази понесених витрат. Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачка понесла судові витрати, а саме: сплатила судовий збір за подачу апеляційної скарги та витрати на правову допомогу.

У запереченнях на вказану заяву представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Ніколенко Є.А. вказує, що факт понесення відповідачкою витрат на правову допомогу не підтверджений належними та допустимими доказами. Вважає розмір вказаних витрат завищеним та неспівмірним із складністю справи та об`ємом наданих адвокатом послуг. Тому просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення про задоволення апеляційної скарги, суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2305,20 грн, що підтверджується квитанцією №1427554 від 06 травня 2021 року (т.3, а.с. 20).

Крім цього, ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом її апеляційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 березня 2021 року.

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги представник відповідачки надав суду: договір про надання правової допомоги №5-06/21 від 22 червня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Романком В.В. з додатками; акт приймання-передачі наданих послуг за договором №5-06/21 від 15 вересня 2021 року, що містить детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги на суму 6000; рахунок на оплату №1 від 15 вересня 2021 року на суму 6000 грн та довідку про оплату, видану адвокатом Романком В.В.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, враховує, що апеляційну скаргу відповідачки було задоволено, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Колегія суддів критично оцінює заперечення представника ОСОБА_2 - адвоката Ніколенка Є.А. на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки факт понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу та розмір вказаних витрат є документально підтвердженим.

При цьому, суд звертає увагу, що усі послуги, перелічені у акті прийому-передачі, були фактично надані адвокатом. Як убачається із матеріалів справи, адвокат Романко В.В., надаючи правову допомогу ОСОБА_1 під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції підготував та подав пояснення до апеляційної скарги (а.с. 92-104, т.3), заперечення на клопотання щодо закриття апеляційного провадження (а.с. 144-147, 3), двічі ознайомлювався із матеріалами справи у у трьох томах (а.с. 119,130 т.3), взяв участь у судових засіданнях по справі 05 серпня 2021 року (а.с. 128, т. 3) та 14 вересня 2021 року (а.с. 149, т.3).

За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката Романка В.В. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та прийняти постанову, якою стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2035,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн, а всього - 8035,20 грн судових витрат.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

П о с т а н о в и в :

Заяву адвоката Романка Вадима Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) в рахунок компенсації понесених судових витрат судовий збір у розмірі 2035,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн, а всього - 8035 (вісім тисяч тридцять п`ять) гривень 20 копійокю

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді