Справа № 204/1505/21
Провадження № 2/204/1061/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила виконавчий напис № 89468 виданий 31.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з Проліско на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 151,00 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що починаючи з грудня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в телефонному режимі вимагало від Позивачки оплатити кредит. На адресу роботи Позивачки від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни надійшла постанова ВП № 64021048 від 11.01.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису № 89468 від 31.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в розмірі 32 151,00 грн. Позивачка дізналася про зазначений виконавчий напис та виконавче провадження в момент повідомлення працівниками бухгалтерії Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», де вона працює. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів документів, а саме кредитного договору, а також за відсутності доказів, що підтверджують безспірність вимоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання його представник адвокат Поздняков В.Г. надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити без його участі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Раніше надавав суду заяви про проведення судового розгляду без участі представников відовілдача. Відзиву на позов не подано.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису № 89468 від 31.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, нотаріус пропонує звернути стягнення: з громадянки України, ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 557937589 від 21.11.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».

Строк платежу за Кредитним договором 557937589 від 21.11.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 квітня 2020 року по 20 жовтня 2020 року.

Сума заборгованості складає 8 000,00 грн., в тому числі:

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 14 925,00 грн.;

строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 8 026,00 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із cтягувача в розмірі 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню в оскаржуваному виконавчому написі не вказується.

При цьому до матеріалів справи долучена копія кредитного договору, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 , яка не містить підпису позивача.

Позивач факт укладення договору заперечує.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем доказів укладення кредитного договору з позивачем не додано.

За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат»та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, з Позивача на користь Відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 01 квітня 2020 року по 20 жовтня 2020 року.

В той же час, як вбачається з кредитного договору від 21.11.2019 року, копію якого долучено до матеріалів справи, строк дії кредитного договору 30 днів.

Тому підстави нарахування позивачу відсотків за період 01 квітня 2020 року по 20 жовтня 2020 року наявними у справі доказами не доведені.

Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі №305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Судом встановлено, що заборгованість позивача за договором не є безспірною, оскільки зазначені у виконавчому написі розміри заборгованості за кредитом, процентами, а також період нарахування заборгованості не відповідають умовам кредитного договору. Крім того, відповідачем не доведено наявності права вимоги до позивача, яке вона заперечує. Наявними в матеріалах справи доказами право вимоги відповідача до позивача за Кредитним договором №557937589 від 21.11.2019 року не підтверджується.

Таким чином, вирішуючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріусом вчинено за договором, який не підписано позивачем та факт укладання якого позивачем заперечується, за вимогами, які не є безспірними, позивачем не підтверджено належним чином його право вимоги до Позивача .

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. Так, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.) на відшкодування понесених судових витрат.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача суми коштів, що були стягнуті з позивача за вказаним виконавчим написом, суд встановив наступне.

Як вбачається з даних довідки про здійснення відрахування та виплати за січень 2021 року, роботодавець виконуючи постанову приватного виконавця № 64021048 від 11.01.2021 р. здійснив відрахування Відповідачу з заробітної плати Позивача в сумі 1 610, 47 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 227, 278, 286.

Відповідно до листа Управління з питань виплати пенсій відділу методології та звітності № 14297-10256/П-01/8-0400/21 від 28.04.2021 року з пенсії Позивача нарахованої за лютий 2021р. відраховано 656, 57 грн. за виконавчим провадженням №6402104.

Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Суд зауважив, що загальна умова частини першоїстатті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 32 151,00 грн., став спірний виконавчий напис нотаріуса № 89468 від 31.10.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 32 151,00 грн. від Позивача відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивачки надано: договір про надання правової допомоги №36 від 04 лютого 2021 року; банківська квитанція про сплату послуг адвоката у розмірі 4000 грн. № 0.0..1 від 04.02.2021 р.; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 19 лютого 2020 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню 4000 грн. 00 коп. в якості відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 11, 13, 15, 16, 18, 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 42, 76-82, 89, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 89468 виданий 31.10.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованості в розмірі 32 151,00 грн., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (місце знаходження: 14027, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 7, перший поверх, ідентифікаційний код 39700642) на користь Позивача ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом 2267,04 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (місце знаходження: 14027, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 7, перший поверх, ідентифікаційний код 39700642) на користь Позивача ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 454,00 за подання заяви про забезпечення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (місце знаходження: 14027, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 7, перший поверх, ідентифікаційний код 39700642) на користь Позивача ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (місце знаходження: 14027, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 7, перший поверх, ідентифікаційний код 39700642) на користь Позивача ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39700642, місцезнаходження: 14027, м. Чернігів, вул. Рокоссовського, буд. 7, перший поверх.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6.

Суддя В.В. Самсонова