КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 753/9586/21 Головуючий у І-й інстанції - Гусак О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021р. ОСОБА_2 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування поданої скарги зазначала, що в провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 59791038 з примусового виконання судового наказу Дарницького районного суду міста Києва № 753/9547/19 від 9 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вказувала, що 23 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття. Заявник зазначала, що досягнення старшою дитиною повноліття не означає про те, що стягнення аліментів повністю припиняється. Оскільки судовим наказом також стягнуто заборгованість і на другу неповнолітню дитину, то необхідно і надалі виплачувати аліменти. Отримувач аліментів ОСОБА_2 не подавала позову до суду про збільшення або зменшення розміру аліментів, також не існує інших рішень суду, щодо розміру аліментів на кожну дитину. Крім того, вказувала на те, що державним виконавцем здійснено розрахунок станом на 17 березня 2021 року, боржником не сплачено аліменти за березень, квітень 2021 року, та державним виконавцем не здійснено розрахунок станом на момент закінчення виконавчого провадження.

Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити скаргу та визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 23 квітня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 59791038 та зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року скаргу задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. вжити дій щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 59791038.

Зобов`язано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. здійснити розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні № 59791038.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

У поданому відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник заявника проти апеляційної скарги заперечив, вважаючи ухвали суду законною.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.18 ч.1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно вимог ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до положень ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини регулюється положеннями статті 183 СК України.

Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, закон встановлює та гарантує, що частки усіх дітей, на яких судом стягуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого покладається обов`язок сплачувати аліменти, що визначається судом, є рівними. Причому таке правило діє лише до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Після досягнення найстаршою дитиною повноліття, мати або батько, той, з яким проживають інші діти платника аліментів, на яких також стягуються аліменти, має право звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на цих дітей. У даному випадку мова може йти про збільшення розміру аліментів у зв`язку із зменшенням кількості дітей, на утримання яких було визначено єдину, загальну частку від заробітку платника аліментів.

В іншому випадку ч. 3 ст. 183 СК України передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти на неповнолітніх дітей стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, у цьому випадку також діє правило про рівність часток усіх дітей, на яких сплачуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого за рішенням суду покладено обов`язок сплачувати аліменти.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною першою ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що на виконанні Подільського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 59791038 з примусового виконання судового наказу Дарницького районного суду міста Києва № 753/9547/19 від 9 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дочка заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 досягла повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 23 квітня 2021 року було закінчено виконавче провадження № 59791038, у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дитина заявника досягла повноліття, заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не зверталась до суду з новим позовом про визначення розміру аліментів на іншу неповнолітню дитину, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи те, що старшій дитині за вказаним рішенням, а саме ОСОБА_3 виповнилось 18 років, то відповідно з травня 2021 року за вказаним рішенням необхідно стягувати 1/6 частину з усіх видів заробітку щомісячно на утримання меншої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснивши вирахування тієї рівної частки, що припадала на найстаршу дитину.

Однак, у порушення вимог ч. 3 ст. 183 СК України, державний виконавець передчасно винесла постанову про закриття виконавчого провадження.

Крім того, з наданої заявником довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, доданої до скарги від 17 березня 2021 року та долученої державним виконавцем до матеріалів виконавчого провадження довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 22 квітня 2021 року, вбачаються розбіжності. Зокрема в останній колонці розрахунку у графі «сплачено» різняться суми: у розрахунку від 17 березня 2021 року зазначено, що станом на грудень 2020 року сплачено "66 847 грн.", а у розрахунку від 22 квітня 2021 року у тій же графі зазначено іншу суму "72847 грн."

Також, із довідки - розрахунку заборгованості від 22 квітня 2021 року слідує, що у лютому 2021 році сплачено аліменти у розмірі 7271 грн, а у березні 2021 року сплачено 12013 грн.

З пояснень, наданих заявницею зазначено, що вказаних сум вона не отримувала.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правомірно зобов`язав державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Харитоненко К.В. вжити дій щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 59791038 та здійснити розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні № 59791038.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

За правилом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів у зв`язку з повноліттям ОСОБА_5 на період її навчання та на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не можуть бути підставою для скасування даної ухвали суду, оскільки звернення до суду з вказаним позовом не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 15 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді: