Єдиний унікальний номер 725/5398/20
Номер провадження 2/725/926/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, шлюб між ними був розірваний, а їх спільна донька залишилась проживати разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , та на підставі рішення суду відповідач сплачував аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення донькою повноліття.

Так, на даний час ОСОБА_3 є повнолітньою, проте продовжує навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернівецький професійний ліцей сфери послуг», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому, ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря ендокринолога та окрім стипендії в сумі 500 грн. самостійних доходів немає.

Зазначала, що відповідач офіційно працевлаштований, проживає у власному домогосподарстві в с. Магала-Буда, Новоселицького р-ну, Чернівецької області та інших дітей на своєму утриманні немає, у зв`язку з чим вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на період навчання доньки.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму, на весь період навчання доньки в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернівецький професійний ліцей сфери послуг».

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, зокрема вважав за доцільно сплачувати аліменти в розмірі 25% його заробітку, який він отримує офіційно працюючи в КП «Чернівціводоканал», оскільки саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб його доньки, яка на даний час навчається дистанційно з дому.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбу, який між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.12.2008 року. Під час вказаного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 5,6).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишилась проживати разом з матір`ю та згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.10.2010 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Так, на момент звернення позивача до суду з даним позовом ОСОБА_3 досягла повноліття.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За наслідками розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернівецький професійний ліцей сфери послуг» за професією «секретар керівника, адміністратор» на безоплатній основі з отриманням стипендії та не перебуває на повному державному забезпеченні. Наведене підтверджується копією довідки вказаного навчального закладу №708 від 06.11.2020 року (а/с 7).

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, з його слів отримує стабільний дохід, оскільки офіційно працевлаштований, будь-яких доказів щодо перебування на його утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не надав. При цьому, суд враховує також ту обставину, що за рішенням суду з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільної доньки у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття та доказів наявності заборгованості зі сплати аліментів матеріали справи не містять.

Наведені обставини свідчать про те. що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів, у зв`язку з навчанням його повнолітньої доньки та розмір аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу не буде становити для нього намірний тягар.

З урахуванням конкретних обставин справи, наданих сторонами доказів, однакового обов`язку обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують допомоги у зв`язку з навчанням, пояснень сторін в судовому засіданні, суд приходить до висновку, щовідповідач повинен та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з чим її потребує на весь період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Крім того, відповідно до ст.ст. 201, 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Так, позивач звернулась до суду з позовом 19.11.2020 року та саме з цього часу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі, що не є меншим 50 % прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, натомість у відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Таким чином, з набуттям повноліття ОСОБА_3 не вважається дитиною, а тому відповідні положення закону до неї застосовані бути не можуть.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі, який був встановлений на момент звернення позивача з даним позовом до суду, а саме 840,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернівецький професійний ліцей сфери послуг», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 18.01.2021 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна