Ухвала

16 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 369/6470/18

провадження № 61-17802 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ульянов Дмитро Володимирович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за орендну плату, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» про зменшення розміру заборгованості, зміну договору оренди на договір найму,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, позов ТОВ «Черемшина 2012» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» борг по оплаті за оренду за період з червня 2015 року по грудень 2018 року включно у розмірі 24 662,96 грн, інфляційні втрати 4 630,66 грн, 3 % річних 16 231,31 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на вказані судові рішення з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови було вручено 30 вересня 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Наведені у клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявник не підтвердила їх належними доказами, зокрема не надала доказів про дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови (конверт, супровідний лист, тощо).

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення та отримання повного тексту судового рішення 30 вересня 2021 року або навести інші підстави для поновлення строку.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

У порушення вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити її зустрічну позовну заяву. Проте, оскаржуючи судові рішення у повному обсязі, заявник не зазначає яке судове рішення суду касаційної інстанції необхідно прийняти щодо позову ТОВ «Черемшина 2012».

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі виокремив підстави касаційного оскарження, які викладені у пунктах 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 820 ЦК Українита Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків в розрізі Примірного положення про гуртожитки. Однак Верховний Суд вже висловлював свою позицію щодо питання застосування цих норм права в розрізі правовідносин між ТОВ «Черемшина 2012» та мешканцями гуртожитку, зокрема у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 369/5649/17.

Формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та без наведення переконливих аргументів на підтвердження цих обставин не може бути підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.

Таке узагальнене посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК Українибез обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ульянов Дмитро Володимирович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 16 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь