ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2021 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Триліської сільської ради Фастівського району Київської області, Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає відповідачем 1 «Триліську сільську раду Фастівського району Київської області» проте, 17 липня 2020 року Верховною Радою України прийнято Постанову № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», згідно якої Триліська сільська рада Фастівського району увійшла до Кожанської селищної об`єднаної територіальної громади.

Таким чином, позивачем не вірно визначено відповідача -1.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд: визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , передану йому Рішенням виконавчого комітету Триліської сільської ради від 09 червня 2020 року та на яку йому було надано ордер на вселення в жиле приміщення, що розташоване на другому поверсі двохповерхового будинку 1961 року побудови і складається з двох кімнат загальною площею 22,5 кв.м., скасувати державну реєстрацію вказаної квартири та зняти її з балансу Триліського спиртзаводу.

Проте, обґрунтовуючи свої позовні вимоги стороною позивача в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб`єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідачів з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.

З поданої до суду позовної заяви не зрозуміло в чому полягає спір, чим саме порушено законні права та інтереси позивача та якими саме діями зі сторони відповідачів, а також на підставі яких норм законодавства позивач просить суд захистити його порушене право.

Разом з тим, позовна заява не містить посилань на норми законодавства на підставі яких позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з прохальної частини позивач просить зняти квартиру АДРЕСА_1 з балансу ДП «Триліський спиртовий завод» та скасувати державну реєстрацію вказаної квартири.

Проте, матеріали справи не містять документів, з яких би вбачалося, що позивач звертався до ДП «Триліський спиртовий завод» із заявою про зняття вищевказаної квартири із балансу підприємства, а також документів, з яких би вбачалося, що позивач звертався до державного реєстратора, як суб`єкта владних повноважень із заявою про скасування реєстрації вищевказаної квартири та у знятті даної квартири з балансу підприємства і у скасуванні реєстрації позивачу було відмовлено.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Між тим, матеріали справи не містять документів з яких би вбачалося, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено три вимоги, а саме: майнову вимогу визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 та дві немайнові вимоги, про скасування державної реєстрації вказаної квартири та про знятття її з балансу Триліського спиртзаводу.

На підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 30 грудня 2020 року на суму 840 грн. 60 коп..

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп..

Так, у відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви не майнового характеру фізичної особою складає 908 грн. 00 коп., але не більше 11350,00 грн., а за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток від ціни позову.

У Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному станом на день подання позову до суду, за дві вимоги немайнового характеру (по 908,00 грн. за кожну) та доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 67,40 грн., про що надати суду відповідні докази.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що 01.01.2021 року введено в дію нові рахунки для зарахування надходжень до бюджету. З оновленими платіжними реквізитами можна ознайомитись на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду - https://fs.ko.court.gov.ua/sud1027/.

Абзацом 2 п.27 Постанови №10 Пленуму ВСС України від 17.10.2014 передбачено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Окрім того, в позовній заяві позивач керується статтями Цивільного процесуального кодексу України, які втратили чинність після набуття чинності 15.12.2017 року Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Триліської сільської ради Фастівського району Київської області, Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про визнання права власності на житло - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Осаулова