РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 ,звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку його бабуся - ОСОБА_3 , яка за даною адресою не проживає з липня 2018 року, її особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги вона не сплачує. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Від відповідачів надійшли заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 згідно договору дарування квартири від 13.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., є власником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстровано в ХДБТІ 12.07.2011 року, номер запису 70107 в книзі №180.

Згідно довідки від 06.07.2020 року, виданої ОСББ «Парус» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована, але з липня 2018 року по теперішній час ОСОБА_3 не проживає.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги в підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321,405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133,141, 258, 259, 263- 265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко