Справа № 616/624/20
Провадження № 2/616/47/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

"18" січня 2021 р. смт. Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Подмаркова Ю.М.

за участі: секретаря судового засідання - Капленко А.В.

розглянувши за відсутності учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами:

- стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення нею повноліття;

- стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подання даної заяви до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 16.06.2020 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на те, що до укладення шлюбу та народження дитини позивач з відповідачем проживали разом, після народження доньки відповідач покинув позивача разом з дитиною. З серпня 2020 року проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть. Малолітня дитини проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Інших аліментів відповідач не сплачує, жодних інших непрацездатних осіб у відповідача на утриманні немає, є працездатним та може надавати допомогу на утримання доньки в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Матеріальної допомоги на утримання доньки батько не надає, хоча повинен утримувати її матеріально.

Окрім того, ОСОБА_1 вказала, що має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вважає, що аліменти на її утримання також можна визначити в частці від його заробітку. Щодо розміру частки, то просила врахувати, що батька не має, мати не працює, жодних інших джерел доходу, окрім як власний заробіток та утримання з боку чоловіка позивач не має. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29.10.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 02.12.2020 о 14.30 годині.

02.12.2020 та 29.12.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено.

15.01.2021 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 разом з позовною заявою надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання (а. с. 31, 32, 38), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Даними свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2020 (а. с. 11).

Даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 підтверджується, що сторони мають спільну малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

З довідок виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області № 08-27/303 від 30.07.2020 та № 2790 від 12.10.2020 вбачається, що позивач зареєстрована проживаючою в АДРЕСА_1 , разом з нею за даною адресою проживає: донька - ОСОБА_3 (а. с. 7, 13).

Норми права, що підлягають застосуванню та висновки суду за результатами розгляду справи.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Вимоги щодо розміру аліментів на дитину заявлені з дотриманням положень статей 182, 183 Сімейного кодексу України.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача.

Судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем.

Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільної неповнолітньої дочки, тому зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

Відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, не спростував повідомлені позивачем обставини щодо наявності підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), тому позовна заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 2 та частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.

Враховуючи, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, виходячи з вимог статті 84 Сімейного Кодексу України, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення донькою трьох років, а тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В частині стягування аліментів належить звернути рішення до виконання негайно в межах платежу за один місяць.

Відповідно до частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки позивач, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави у зв`язку із задоволенням двох окремих позовних вимог у розмірі 1816 грн. 00 к.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 206, 211, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі однієї чверті всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 21.10.2020 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 к., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Великобурлуцьким районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.01.2021.

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Головуючий: Ю.М. Подмаркова