У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/6357/21

Номер провадження 2/629/1692/21

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

представник позивачів ОСОБА_3

відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши цивільну справу про скасування арешту з усього майна боржників

у с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на те, що 27 травня 2003 року постановою ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області було накладено арешт на все майно боржників та оголошення заборони на його відчуження АА№034885, на підставі виконавчих листів №2-125 та №2-463 від 18.05.2001 року, виданих Лозівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргів на користь ЛПТМ, ВУЖКГ та держави на загальну суму 4035 грн. 54 коп. Так, вищевказаною постановою ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області від року було накладено арешт на трикімнатну квартиру, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . У зв`язку з арештом усього майна боржників, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають можливості в повному обсязі користуватися своїм майном. Згідно листа ВДВС від 26.10.2021 року виконавче провадження, за яким накладався вищезазначений арешт усього майна боржників, у відділі не виявлено. Тобто, сама постанова про накладення арешту, виконавче провадження де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були боржниками, відсутні. Таким чином, оскільки, виконавче провадження де позивачі були боржниками відсутнє, що підтверджується листом міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управляння юстиції у Харківській області від 27.05.2003 року, державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про зняття арешту з усього майна у позасудовому порядку. Тому у позивачів немає іншої можливості зняти арешт з усього майна, крім звернення до суду. На підставі вищевикладеного, просить скасувати арешт, накладений на невизначене майно, все майно боржників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , а саме трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , накладений відділом ДВС Лозівського районного управління юстиції, постановою серії АА № 034885 від 27.05.2003, на підставі виконавчих листів №2-125 та №2-463 від 18.05.2001 року, виданих Лозівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргів на користь ЛПТМ, ВУЖКГ та держави на загальну суму 4035 грн. 54 коп.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає зважаючи на таке.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В обґрунтування своїх вимог представник позивачів вказує на положення Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. За наявності заборони відчуження на все майно позивачів порушуються їх права.

Представник позивачів визначив здійснити захист майнових прав позивачів у позовному провадженні, а не у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Позивач сам вибирає, який позов пред`явити до суду. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.

Представником позивачів ОСОБА_3 у якості відповідача зазначено Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), разом з тим в порушення 175 ЦПК України не вказано зміст позовних вимог щодо цього відповідача, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування арешту з усього майна боржників - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Карина ХАРАБАДЗЕ