Провадження № 2-др/752/92/21
У Х В А Л А

іменем України

16.11.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Гладибороди Л.О., розглянувши заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, -

в с т а н о в и в:

07 червня 2021 року за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 093,73 грн., заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 13 856,79 грн., заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 14 522,23 грн., заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 923,17 грн., та судових витрат в розмірі 227 грн. 00 коп. (а.с. 87)

11 листопада 2021 року представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ОСОБА_1 33 грн. витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши подану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви (ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України)

За змістом ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Тобто, варто розрізняти судове рішення, яке може бути викладене у формі рішення, ухвали, постанови чи судового наказу.

Отже, з наведених норм цивільного процесуального права вбачається, що ухвалення додаткового рішення, у передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України випадку, можливе при розгляді справи в порядку позовного провадження, за результатами розгляду якої судом постановляється рішення.

Дійсно, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З положення п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України також випливає, що при видачі судового наказу у ньому зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Разом з тим, питання щодо судових витрат та їх розподіл у наказному провадженні визначене Розділом II ЦПК України. Так, відповідно до ст. 164 цього Кодексу за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Отже, сплата та стягнення судового збору за подання заяви про видачу судового наказу передбачено відповідними нормами, до того, сама сума є чітко визначеною Законом України «Про судовий збір».

Вичерпний перелік вимог, за якими видається судовий наказ, визначений ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Водночас вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки в наказному провадженні справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог.

Суд також звертає увагу на те, що заявник на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, звернувшись до суду в порядку наказного провадження, тоді як згідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України мав право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 161, 165, 168, 258, 270 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: