Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/41/21
Провадження № 2/553/375/2021
У Х В А Л А

Іменем України

15.01.2021м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя.

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Проте, у позові обставини викладені неповно, не зазначено всі докази, які підтверджують кожну обставину.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання квартири, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

У поданій позовній заяві, позивачем зазначено таку позовну вимогу:

- визначити частку у спільному майні подружжя.

При цьому позовна вимога в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не відповідає способу захисту прав або інтересів позивача визначеному законом, зокрема нормами СК України про поділ майна подружжя, якими позивач обґрунтовує позов за текстом позовної заяви.

Таким чином, в порушення вимог ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначені неконкретні позовні вимоги, при цьому вони не сформульовані із зазначенням конкретного способу захисту прав або інтересів, передбаченого законом.

У зв`язку з цим позивачу необхідно конкретизувати заявлені позовні вимоги з метою приведення їх у відповідність із положеннями ст. 175 ЦПК України.

Також, у викладі обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем в позові зазначено дату його порушеного права 12.06.2020 року, яка визначена на свій розсуд, без надання належних та допустимих доказів, які обґрунтовували б посилання позивача з даного приводу. Оскільки сам по собі факт звернення позивача до поліції 12.06.2020 року, за результатами якого не перевірено та не встановлено факти викладені в заяві ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю дружини позивача відповідача по справі, не фактом порушеного права позивача.

Відповідно п.9 ч.1ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна.

Між тим позивачем не визначена ціна позову, вартість частини квартири, на яку позивачу просить визнати право власності, не представлено належних доказів, зокрема висновку про оцінку майна, а тому встановити точну ціну позову на момент подання позову до суду не можливо, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч тому, що останнім заявлено вимогу майнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три позовні вимоги, а саме щодо встановлення строку для звернення до суду з позовом про визначення частки в спільному майні подружжя, визнання за ОСОБА_1 частки у спільному майні подружжя у розмірі 1/2 частини та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину спірного майна квартири. При цьому, позивачем ОСОБА_1 не надано підтвердження щодо сплати судового збору у відповідності до ставок судового збору .

Також в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначає причини неподання разом з позовною заявою актуальних станом на 2021 рік відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо належності сторонам спірної квартири станом на 2021 рік, не надано до позову копії договору купівлі-продажу квартири (за 2000 рік).

Крім того, відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, позовна заява взагалі не містить додатків до неї.

Відповідно до ч.5 вищевказаної статті ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

З огляду на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки, в іншому випадку вказана позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак