Чортківський районний суд Тернопільської області Копія

У Х В А Л А
про забезпечення позову
17 листопада 2021 року Справа № 608/1375/21
Номер провадження2-з/608/46/2021
Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання та його скасування, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадження 48023655 від 06.07.2015 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1637 від 03 квітня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною, поданою у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання та його скасування посилаючись на те, що Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції Снігур О.Ю. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2015 року ВП № 48023655 на підставі виконавчого напису № НАН 138767 від 03.04.2015 року, про стягнення коштів в сумі: 181 428.07 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». У разі звернення стягнення з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 181 428,07 гривень за оскаржуваним Виконавчим написом, для відновлення його прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та затрат. Вказує, що враховуючи обставини того, що відновлення порушених прав позивача є можливим лише за однієї умови, а саме: визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому лише від можливості фактичного виконання судового рішення залежить і відновлення порушених прав позивача. В той же час, за оскаржуваним виконавчим написом вже здійснюються дії щодо його примусового виконання, в зв`язку з чим заявник вимушений терміново звертатися до суду з вказаною заявою. В разі не зупинення виконавчого провадження, для заявника (позивача) існують ризики щодо неможливості реального виконання рішення суду про скасування виконавчого напису в майбутньому, оскільки за час розгляду справи у суді, сума заборгованості може бути стягнута з Позивача в повному обсязі і перерахована на користь Кредитора. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування судів України.
В заяві посилається на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ЕТ8 N 005, практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") та рішення Конституційного Суду України ( п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-1.2/2003), яке наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ЕТ8 N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення,» а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії"(рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Вивчивши клопотання про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ньому доводів, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.
Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Суд зазначає про відсутність обставин, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 149-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву про забезпечення позову - задоволити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1637 від 03 квітня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною в межах виконавчого провадження 48023655 від 06.07.2015 року до набранням рішенням законної сили.
Копію ухвали направити заявнику для негайного подання ним для виконання відповідним державним та іншим органам.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/1375/21.

Ухвала набрала законної сили " " _________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: