Провадження № 2/643/6197/21
УХВАЛА

15.11.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«ЕЛІТ-ФІНАНС»

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФІНАНС» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчиненого 07.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 104808.

Розглянувши позовну заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В даному випадку, місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФІНАНС» є м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2.

Разом з тим, положеннями ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, у даному випадку, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Посилаючись на вищевказану норму процесуального права заявник, звертаючись до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вказував на те, що місцем виконання виконавчого напису зазначено адресу: м. Харків, пров. Поштовий, 5, поверх 2 (місце знаходження приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича), що територіально відноситься до Московського району м. Харкова.

Проте, з даними аргументами заявника суд погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржникафізичної особи, за місцезнаходженням боржникаюридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

З урахуванням наведеного, доводи заявника про те, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є помилковими, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Заявник при зверненні до суду з даним позовом не звернув уваги на норми ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» і помилково ототожнив місце виконання виконавчого напису з адресою приватного виконавця, який здійснює його примусове виконання, що суперечить змісту ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що місцем виконання виконавчого напису в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є Московський район м. Харкова заявником суду надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана заявником позовна заява не підсудна Московському районному суду м. Харкова.

При цьому, судом встановлено, що заявник, який є боржником за оспорюваним виконавчим написом, згідно наданої копії паспорту зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що є місцем виконання виконавчого напису у розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає необхідне передати позовну заяву ОСОБА_1 за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, що відповідає приписам ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною 3 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко