Справа № 282/1078/20
Провадження № 2/282/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Головенський Віталій Олександрович, до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі по тексту - позивач, (МТСБУ)) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач) суму завданої майнової шкоди в розмірі 38087 грн. 34 коп.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 28.04.2017, на автодорозі Житомир-Чернівці, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 та мотоцикла Мінськ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла Мінськ, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні.

Відповідно до вироку Чуднівського районного суду Житомирської області від 23.01.2019, особою, винною в настанні ДТП, визнано ОСОБА_1 .

Керуючись нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламентну виплату батьку померлого ОСОБА_4 в розмірі 38087 грн. 34 коп.

Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 10.05.2017, заяви про виплату страхового відшкодування від 01.03.2018, рахунок №1 від 18.05.2018, пов`язаного із лікуванням потерпілого, розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника від 29.03.2018. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №935810 від 06.03.2019.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, відповідач не надав.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.04.2017, близько 22 години, на 65 км. + 500 м. автодороги "Житомир-Чернівці", поблизу с. Красносілка, Чуднівського району, Житомирської області, відбулося зіткнення автомобіля марки Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 , з мотоциклом марки Мінськ, р/н НОМЕР_2 , яким попереду у попутному напрямку керував водій ОСОБА_2 , перевозячи пасажира ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наказу №2188 від 06.03.2019 МТСБУ було перераховано батьку померлого 38087,34 грн.

МТСБУ направляло для ОСОБА_1 вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди.

Положеннями ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Основним нормативним документом, що регулює правовідносини в даній сфері є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" (далі - ЗУ «Про ОСЦПВ»).

Положеннями пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачено, що завданням Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦПВ», МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з ст. 22 ЗУ «Про ОСЦПВ», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частина 23.1. ст. 23 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачає, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого та його смертю.

Згідно ч. 24.1 ст. 24 ЗУ «Про ОСЦПВ», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ч. 27.2. ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВ», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з п. 38.2.1. частини 38.2. статті 38 ЗУ «Про ОСЦПВ», МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, представником позивача вказано, що особою, винною в настанні ДТП, в наслідок якої помер ОСОБА_3 , визнано ОСОБА_1 .

Однак, до позовної заяви не додано вироку в кримінальній справі чи постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП, що сталась 28.04.2017 за участю автомобіля марки Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 , та мотоцикла марки Мінськ р/н НОМЕР_2 .

Разом з тим, до позовної заяви додано Вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2019 року по справі №296/3124/18, згідно якого затверджено угоду від 30 березня 2018 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури Житомирської області Семенько П.М. та ОСОБА_1 , та яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, та призначено йому узгоджене покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено його від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на один рік.

Згідно вказаного Вироку вбачається, що ОСОБА_1 , на прохання ОСОБА_5 , з метою створення останньому доказів для захисту та уникнення кримінальної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, дав показання про те, що саме він, а не ОСОБА_6 28.04.2017, близько 22 години, керував автомобілем марки Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, 19.10.2017 свідок ОСОБА_1 в період часу з 21 год. 16 хв. по 22 год. 27 хв. підтвердив зазначені вище показання слідчому, під час проведення з його участю слідчого експерименту в присутності інших учасників.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 384 КК України, як умисні дії, які виразились у завідомо неправдивих показаннях свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

Таким чином, Вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, тобто, за завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

Разом з тим, у позовній заяві представником позивача помилково вказано на те, що вказаним Вироком Чуднівського районного суду від 23.01.2019, ОСОБА_1 визнано особою, винною у ДТП, яке мало місце 28.04.2017.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП, що сталась 28.04.2017 за участю автомобіля марки Geely CK, д.н.з. НОМЕР_1 , та мотоцикла марки Мінськ р/н НОМЕР_2 ., суд дійшов висновку про безпідставність вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеності та необґрунтованості.

Так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить понесені позивачем судові витрати на його рахунок.

Керуючись ст.ст.526, 633, 634, 638, 1046, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 83, 259, 263, 268, 273, 279, 280, 281 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: вул. Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.М. Носач