УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення скарги без руху

21 вересня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича,

ВСТАНОВИВ:

До суду від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Панова І. Ю. надійшла скарга на дії приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича, при виконанні виконавчого листа виданого 24.10.2018 Солом`янським районним судом м. Києва по справі № 760/18441/16-ц, в якій заявник простить суд:

скасувати постанову приватного виконавця Телявського А.М. від 12.08.2020 в частині заборони органам місцевої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання/перебування фізичних осіб проводити реєстрацію місця проживання дітей віком до 18 років, за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ст.449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а)у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б)у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Подана скарга не відповідає вищевказаним вимогам.

Скаржник зазначає, що про порушення своїх прав йому стало відомо 16.08.2021, коли він дізнався про постанову приватного виконавця від 12.08.2020, однак не надає жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього, що позбавляє суд можливості встановити своєчасність звернення до суду зі скаргою.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити коли заявник дізнався про порушення його прав, що перешкоджає вирішенню питання про поновлення строку, якщо пропущений встановлений даний процесуальний строк, з яких поважних причин.

Отже, заявнику необхідно: надати докази на підтвердження того, коли саме він дізнався про порушення його прав, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (у разі необхідності надати клопотання про поновлення строку для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця).

Скарга на дії приватного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч.9 ст.10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст.175,177 ЦПК України.

Згідно з ч.9 ст.10 та ч.2 ст.185 ЦПК України встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення скарги без руху та встановлює строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали на усунення недоліків скарги у спосіб, викладений у мотивувальній частині ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, скарга буде повернута особі, яка її подала.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Усатова