Справа № 570/1792/20
Номер провадження 2/570/409/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника позивача адвоката Теперика О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 , звернувшись в суд у травні 2020 року з позовом до відповідача ОСОБА_1 , просить шлюб мiж ОСОБА_1 та нею зареєстрований 24.05.2016 р. у Виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №7 - розірвати; стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку; стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 24.05.2016 р. між ними з відповідачем було укладено шлюбу. За період проживання у шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем у них не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. Після одруження виявилося, що в них набагато менше спільних інтересів, ніж вони вважали. Вже давно вони втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Між ними немає ніяких подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть.

Вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечило б її інтересам.

На даний час вона проживає разом зі своєю дитиною в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області. Відповідач проживає окремо від них, ухиляється від утримання своєї дитини, всі витрати несе вона самостійно.

Її дитина має інвалідність з народження - діагноз фенілкетонурія, у зв`язку з чим дитина потребує занять з логопедом, психологом, неврологом, ЛФК, курсів відновно-реабілітаційного лікування та постійних візитів до медичних установ, що у свою чергу потребує фінансових витрат як на лікування, так і на відповідне харчування.

Її дитина потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим позивачка не працює, отримує соціальну допомогу дитини інваліда, тому вона не може у повній мірі забезпечити всі потреби сина, необхідні для належного фізичного, розумового та духовного розвитку.

Відповідач не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено законодавством, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька.

Відповідач не працює офіційно, має мінливий не систематичний дохід, а тому вважає, що слід призначити аліменти у твердій грошовій формі.

У зв`язку із вадами у розвитку дитини вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти також і на її утримання до досягненню дитиною шестирічного віку на підставі ст. 84 СК України.

Ухвалою Рівненського районного суду від 10.07.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено перше судове засідання на 18.08.2020 р. з викликом учасників.

Рішенням Рівненського районного суду від 22.09.2020 р. у порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду позов задоволено частково.

Ухвалою Рівненського районного суду від 09.11.2020 р. прийнято до розгляду заяву відповідача про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Рівненського районного суду від 07.12.2020 р. заочне рішення суду від 22.09.2020 р. скасовано.

У відзиві вх. 17912 від 07.12.2020 р. на позовну заяву відповідач вказує, що позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає, вважає недоцільним надавати строк для примирення. Щодо інших позовних вимог, то вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що позивачкою не долучено жодних доказів, що підтверджують несення нею будь-яких витрат на усі заходи лікування дитини. Крім того, більшість заходів лікування, в тому числі і спеціальне харчування дітей з таким діагнозом покриваються за рахунок коштів місцевого бюджету.

Вказує, що він не працевлаштований, не має стабільного доходу. Робота за кордоном є тимчасовою та триває не більше ніж три місяці. Зароблених коштів ледве вистачає на забезпечення його існування На даний час він шукає роботу за спеціальністю «зварювальник» та має стати на облік до Державного центру зайнятості. У власності рухомого чи нерухомого майна він не має. Він проживає разом зі своєю матір`ю та трьома сестрами у будинку матері. Позивачка знаходиться у Польщі, вихованням їх дитини на даний час займається мати позивача. Він вважає, що позивачка може забезпечувати себе самостійно, адже має задовільний стан здоров`я, працездатна та ніяких перешкод у тому, щоб працювати у неї немає. Вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання є необґрунтованими та такими, що позбавляють його будь-яких засобів для існування. Питання щодо визначення місця проживання їх дитини буде вирішено у подальшому після повернення позивачки із-за кордону у передбаченому законом позасудовому або судовому порядку. Вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини до вирішення питання про місце проживання їх дитини є передчасним.

Позивачка у судове засіданні не з`явилася, згідно заяви вх. 11471 від 19.08.2020 р. просить розгляд справи проводити без її участі з участю її адвоката.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. Вказує, що відповідач не робить ніяких зусиль щодо пошуку роботи та отримання сталого заробітку. Стягнення у визначеному позивачкою розмірі аліментів буде стимулювати відповідача до пошуку роботи та отримання доходу як для себе, так і для дитини, оскільки на даний час робота за його спеціальністю «зварювальник» потрібна та добре оплачується.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, вимоги щодо стягнення аліментів на дитину визнав частково у розмірі 1500 грн.; вимоги щодо стягнення аліментів на користь дружини до досягнення дитиною шестирічного віку не визнав. Пояснює, що як рухомого так і нерухомого майна він у власності не має. За останній час восени 2020 р. він передав сестрою для дитини куртку та 500 грн. Інших утриманців, крім свого сина, він немає. Він їздить за кордон на заробітки та працює на будівництві в Україні та його місячний дохід складає близько 6000-7000 грн. Спеціальність "зварювальника" він отримав, перебуючи в місцях позбавлення волі, він ніколи офіційно не працював, ніяких перешкод для постановки на облік у центрі заяйнятості населення не було.

Суд, вислухавши представника позивачки, відповідача, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає часткового до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 24.05.2016 року у виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 7 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 ). Малолітня дитина має вади фізичного розвитку, знаходиться на індивідуальній програмі реабілітації дитини-інваліда, проживає разом з позивачкою.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо протягом тривалого періоду часу, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статею 182 ЦПК України передбачено, що 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що малолітній син сторін проживає разом з позивачкою.

Таким чином, аліменти з відповідача, який офіційно не працевлаштований, підлягають стягненню на користь позивачки за її вибором на утримання сина у твердій грошовій сумі.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним, фізично здоровим, може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дитини, суд, виходячи із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яким установлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень , приходить до висновку, до стягнення підлягають аліменти за рішенням суду у зв`язку з ухиленням відповідача від утримання дитини в добровільному порядку, та достатності його заробітку (доходу), в розмірі по 1921 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.05.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявленого позивачкою розміру аліментів у сумі 5000 грн. у зв`язку з лікуванням малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має вади фізичного розвитку, слід зазначити наступне, що підставою для стягнення коштів, пов`язаних із додатковими витратами на дитину, в порядку ст.185 СК України, якою передбачено той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

На думку суду, визначений розмір аліментів на дитину у розмірі 1921 грн., враховуючи стан здоров`я, працездатність відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, достатність його доходу; відсутність в останнього інших утриманців, вважає, за вказаних умов є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін та дитини.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 6 ст. 84 СУ України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує, що будь-яких належних та допустимих доказів щодо відсутності такої можливості у відповідача не подано, так само як і не подано доказів щодо наявності інших зобов`язань матеріального характеру у відповідача, окрім як по відношенню до його сина та дружини; так само як і відсутні дані щодо неналежного матеріального чи фізичного стану відповідача.

Тому суд, виходячи із ст. 7 ЗУ «Про Держаний бюджет України на 2021 рік», якою установлено, що прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня, прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання позивачки необхідно визначити у розмірі 1000 грн., що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задоволити частково.

Шлюб мiж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 24.05.2016 р. у Виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №7 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Біла Криниця, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1921 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 12.05.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Біла Криниця, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., починаючи з 12.05.2020 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати (судовий збір) в сумі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів та 840,80 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18.01.2021 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.