УХВАЛА

12 січня 2021 року

м. Київ

справа № 334/10409/14-ц

провадження № 61-19245ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 02 грудня 2020 року в справі за клопотанням ОСОБА_3 про зняття арешту в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради, треті особи: друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду

м. Запоріжжя із заявою про зняття арешту в справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради, треті особи: друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просив скасувати заходи забезпечення позову, звільнивши з-під арешту нерухоме майно - домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1

та ОСОБА_2 на підставі ухвали Ленінського районного суду

м. Запоріжжя від 20 липня 2016 року про забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, звільнивши з-під арешту нерухоме майно, а саме - домоволодіння АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2016 року в справі № 334/10409/14-ц.

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подали до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 24 грудня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення

у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після

їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України та частини першої статті 389 ЦПК України свідчать про те, що оскарження ухвал щодо скасування забезпечення позову в касаційному порядку не передбачено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України,

та інші заявлені клопотання.

На підставі наведеного, керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року в справі за клопотанням ОСОБА_3 про зняття арешту в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради, треті особи: друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська