№ 336/8357/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

11.10.2021 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалась на те, що з від шлюбу з відповідачем по справі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу в 2005 році ОСОБА_2 сплачував аліменти до повнолітня сина в розмірі 1/4 частини заробітку за рішенням суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років і він продовжує навчання є студентом першого курсу денної форми навчання факультету радіоелектроніки і телекомунікації Національного університету «Запорізька політехніка», стипендію не отримує, інших доходів не має, зареєстрований та проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні.

Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, стабільний, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на час навчання як батько.

Враховуючи все, викладене вище, та посилаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просила стягнути зі ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 11.10.2021 р. до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Ухвалою суду від 13.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) сторін на 14 годину 00 хвилин 10.11.2021 року. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив.

Позивач до судового засідання не з`явилася, до його початку подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ). Згідно із вказаним свідоцтвом про народження позивачка є матір`ю дитини, відповідач батьком.

24.02.2015 року сторони розірвали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

ОСОБА_3 є повнолітнім і навчається у Національному університеті «Запорізька політехніка», відповідно до довідки № 9 від 03.09.2021 і є студентом бюджетної форми навчання І курсу, спеціальність «Системи технічного захисту інформації, автоматизація її обробки», денна форма навчання, факультет радіоелектроніки і телекомунікації Національного університету «Запорізька політехніка» (IV рівень акредитації), загальний термін навчання з 01.09.2021 р. по 13.06.2025 р. Зареєстрований та проживає разом із позивачкою по справі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом №2316-1 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Крім того, даний факт не оспорюється відповідачем.

Відповідач працює, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

З огляду на те, що ОСОБА_3 , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги.

Відповідач є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та до початку судового засідання таких не здобуто. Окрім того, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу вимог п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 908,00грн. в дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 199, 200 СК України, ст.ст.4, 13, 80, 81, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 11.10.2021 р. до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Савеленко