Справа № 738/1122/20
№ провадження 2/738/9/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi Слісаря А.В.,

секретаря Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А H О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що 20.12.2016 року близько 17 год. 15 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи в темну пору доби автомобілем «Chevrolet Aveo SF 69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поза населеними пунктами на автодорозі «Мена-Данилівка» в напрямку с. Данилівка Менського району Чернігівської області здійснив маневр з виїздом на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоскелетної травми, що включає закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, садна тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин лівої половини грудної клітини, саден в ділянці кистей, закритих переломів 2, 3, 4 п`ясткових кісток правої кисті зі зміщенням уламків, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 від 23.02.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. За вказаним фактом ДТП слідчим відділом Менського ВП ГУНП в Чернігівській області було відкрито кримінальне провадження № 0000759 від 20.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12.08.2020 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Вказує, що неправомірними діями ОСОБА_3 позивачу була заподіяна моральна шкода, яку обґрунтовує тим, що йому до цього часу болісно та тяжко згадувати про все що сталося. Згадування про день коли сталася дорожньо-транспортна пригода призводить до хвилювання, не дає можливості повернутися до нормального ритму життя. В момент нанесення тілесних ушкоджень він переніс значний фізичний біль та емоційний стрес, який супроводжувався страхом за життя та здоров`я, потребує уникання аналогічних обставин, у нього постійна тривога з приводу майбутнього, тому і в теперішній час знаходиться в стані стресу. У зв`язку з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Менській центральній районній лікарні, постійно відчував фізичні страждання та моральні переживання. Також, неправомірні дії ОСОБА_3 призвели до необхідності звернення до близьких родичів з різними проханнями побутового характеру та безпідставного витрачання додаткових коштів, необхідності тривалий час витрачати фізичні сили та час на відвідування органів поліції, офісу страхової компанії, складання документів та збирання доказів для можливості звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, що як наслідок порушило його звичайний спосіб та ритм життя. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в п`ятдесят тисяч гривень, оскілки отримання саме такої суми зможе компенсувати втрати морального характеру, зокрема емоційні навантаження, порушення звичайного способу та ритму життя і зможе відновити його порушений психоемоційний баланс.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

16 листопада 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов у якому просив притягнути до участі у справі у якості співвідповідача ПрАТ «Провідна» та стягнути з нього та з ПрАТ «Провідна» на користь позивача 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відзив обгрунтований тим, що факт ДТП за його участі та участі позивача не заперечує та погоджується що його неправомірними діями позивачу була заподіяна моральна шкода у розмірі 15000 грн. Позивач не підтвердив доказами обгрунтування моральної шкоди. Автомобіль яким керував відповідач, на час ДТП був застрахований у ПрАТ «Провідна», а тому позивач може отримати страхове відшкодування та відремонтувати автомобіль. Оцінена позивачем завдана йому моральна шкода не обгрунтована належними розрахунками. Відповідач працює та отримує мінімальну заробітну плату, він є боржником у виконавчому провадженні де стягувачем є позивач, на його утриманні перебуває бабуся похилого віку, яка тяжко хворіє та отримує мінімальну пенсію, його мати у 2019 році отримала дохід 21600 грн., а в 2020 році не працює. Між ним та ПрАТ «Провідна» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому страхова компанія у відповідних розмірах несе відповідальність за спричинену ним шкоду, у зв`язку з чим, її необхідно притягнути до участі у справі у якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості співвідповідача ПрАТ «Провідна».

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у ньому. Доповнив, що відповідач не пропонував йому будь-якої допомоги, хоч він(позивач) перебував на стаціонарному лікуванні 21 день. Його автомобіль пошкоджений та ремонту не підлягає. Його автомобіль був джерелом додаткового підробітку, а тому цей підробіток втрачений. Після ДТП йому тяжко згадувати події що сталися при ДТП, погано почав спати. Страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль не отримав. Після ДТП він лікувався у лікарні, але все рівно у нього проблеми з грудною клітиною та рукою. Зазначив, що він під час ДТП знаходився не в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. До суду направив свого представника.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позов визнає частково у сумі 15 тисяч грн. Крім того, відповідач визнає факт ДТП та свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Позивач не обгрунтував належними доказами, що йому завдана моральна шкода саме на 50 тисяч грн., а також позивач має право отримати страхове відшкодування та відремонтувати пошкоджений автомобіль. При визначенні розміру моральної шкоди, просив суд врахувати, що відповідач працює, але отримує мінімальну заробітну плату, має на утриманні бабусю, яка має ряд захворювань. Мати відповідача має не значний дохід. Підтримав поданий відповідачем відзив на позов.

Суд, заслухавши вступне слово присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та звільнено його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 20.12.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 залишено без розгляду та роз`яснено йому право звернутись з цивільним позовом до суду в порядку цивільного судочинства. Вказаною ухвалою встановлено, що 20.12.2016 близько 17 год. 15 хв., водій ОСОБА_3 керуючи в темну пору доби автомобілем «СНЕVROLЕТ АVЕО SF 69 Y» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на правах власності ОСОБА_4 , та рухаючись поза населеними пунктами на автодорозі «Мена-Данилівка» в напрямку с. Данилівка Менського району Чернігівської області, в порушені вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не був уважним та не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, відповідно не реагував на них, в наслідок чого під час руху порушуючи вимоги п.10.1., 11.2, 11.3, а саме: маючи технічну змогу завчасно виявити зустрічний автомобіль на якому були увімкнені передні зовнішні освітлювальні прилади, не рухався ближче до правого краю дороги, не надав зустрічному транспортному засобу переваги у русі, здійснив маневр з виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , що перебував під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в напрямку м. Мена по автодорозі «Мена-Данилівка» і був зобов`язаний виконувати вимоги п.1.2., 12.2, 13.3, 12.3 Правил дорожнього руху в даній дорожній обстановці, але відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №288 від 26.07.2017, навіть при виконанні вище вказаних вимог ПДР України водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «СНЕVROLЕТ АVЕО SF 69 Y» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , так як водієм ОСОБА_3 були допущені порушення вимог п.2.3 (б), 10.1., 11.2, 11.3 ПДР України.

Внаслідок даної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніоскелетної травми, що включає закриту черепно-мозкову травму- струсу головного мозку, садни тім`яної ділянки голови, забою м`яких тканин лівої половини грудної клітини, саден в ділянці кистей, закритих переломів 2,3,4 п`ясткових кісток правої кисті зі зміщенням уламків, що згідно висновку судово-медичного експерта № 22 від 23.02.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше ніж 21 добу.

Вказана ухвала набрала законної сили 20 серпня 2020 року.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вище вказаною ухвалою, яка набрала законної сили, встановлено, що саме від неправомірних дій ОСОБА_3 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів під керуванням позивача та відповідача, які були пошкоджені внаслідок цієї ДТП.

Крім того, встановлені у вище наведеній ухвалі обставини, визнаються учасниками справи, а тому у силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує:

- характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я, оскільки згідно довідки КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» від 18.01.2017 року № 19, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження, які були досліджені у судовому засіданні, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 20.12.2016 р. по 05.01.2017 р. з діагнозом: струс головного мозку, перелом 2-3-4 п`ястних кісток правої кисті(а.п. 101 т. 1), які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості(а.п. 120-122 т. 1);

- характер та обсяг душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього відповідача, тобто дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача та позивач від цих протиправних дій був вимушений лікуватися, постраждало належне йому майно, йому довелося витрачати свій особистий час на досудове розслідування та судовий розгляд кримінального провадження та розгляд даної справи у суді;

-характер та обсяг душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, оскільки автомобіль, який фактично належить йому був пошкоджений, що вбачається з матеріалів кримінального провадження, які досліджені у судовому засіданні та позивач не міг ним користуватися;

-характер немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його особистому житті у зв`язку з лікуванням та відновленням своїх порушених прав після нанесення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку за необхідне задовольнити позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., яка буде розумною та справедливою компенсацією моральних страждань позивача.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.(двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь держави 840,80 грн. у рахунок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.01.2021 року.

Суддя А.В. Слісар