Справа № 148/1914/21
Провадження №2-о/148/73/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, заінтересована особа - Шпиківська селищна рада про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаною вище заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьком якого був ОСОБА_3 . При реєстрації народження ОСОБА_1 його батьком на підставі заяви матері був записаний ОСОБА_4 , оскільки батьки заявника не перебували в зареєстрованому шлюбі. 18.07.2004 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 та змінив прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого прийняв його син шляхом подання заяви до Тульчинської нотаріальної контори. У зв`язку з відсутністю відомостей про батька в актовому записі про народження, заявник не в змозі підтвердити свої родинні відносини з ОСОБА_3 та оформити спадкові права. В позасудовому порядку встановити дані відносини неможливо.

У зв`язку з цим просять встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Просили заяву задовольнити, а судові витрати залишити за заявником.

Представник заінтересованої особи - Шпиківської селищної ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що добре знала ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які були батьками заявника. ОСОБА_3 родом з с.Шпиківка, а ОСОБА_9 ні, вона приїхала в с.Шпиківка з ОСОБА_3 . Вони проживали разом в незареєстрованому шлюбі, тому та коли в 1979 році в них народився син, його записали за прізвищем матері. Вона була присутня на хрестинах заявника ОСОБА_1 і покійний ОСОБА_3 за життя визнавав його своїм сином.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є хресним батьком заявника ОСОБА_1 . До одруження останнього, його прізвище було ОСОБА_1 . Добре знав його батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які проживали в с.Шпиківка в цивільному шлюбі, в якому і народився заявник. ОСОБА_3 вважав заявника ОСОБА_1 своїм сином і навіть коли розійшовся з його матір`ю приїжджав до нього в гості.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2009 року Києво-Святошинським РВГУМВС України у Київській області, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шпиківською селищною радою Тульчинського району 22.03.1979, батьком ОСОБА_1 записано ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_9 (а.с.5).

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження судом встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказікою матері ОСОБА_9 (а.с.6).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, виданого 18.07.2004 Виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 та змінив прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.5).

Відповідно до копії довідки №765 від 24.03.2021, виданої Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради, ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 24.09.2020, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років в с. Шпиківка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 9).

З копії спадкової справи № 691/2020, відкритої після смерті ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 27).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які є предметом розгляду регулюються п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

У п. 7 даної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Суд приймає до уваги, що встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідне заявнику для належного оформлення спадкових прав. При цьому заінтересована особа у вказаній справі, якою є Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не заперечили, а також не заперечили щодо задоволення вимог заявника.

В судовому засіданні показами свідків доведено факт родинних відносин між заявником та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Даний факт, на переконання суду, доводиться також записом про батька у свідоцтві про народження заявника, де його батьком вказано ОСОБА_3 , а прізвище батька, як установлено з повного актового запису про народження, записано зі слів матері, оскільки в зареєстрованому шлюбі батьки заявника не перебували.

Оскільки в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Штифурко