КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: ПН Ірпінського МНО Київської області Кондратюк В.С., ПВ ВО Київської області Голяченко І.П., в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений ПН Ірпінського МНО Київської області Кондратюком В.С. від 25.06.2020, зареєстрований в реєстрі за №1040 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 91 731,77 грн. та звернути стягнення на автомобіль «Opel» «ASTRA», легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог відповідача щодо стягнення заборгованості з позивача, а також, порушено вимоги положень Закону України «Про нотаріат», за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Крім того позивач зазначає, що сума заборгованості нарахована у вказаному виконавчому написі є безпідставною, оскільки на час вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором в суді перебував спір за яким позивач оскаржує суму заборгованості за договором. Таким чином, позивач вважав, що нотаріусом безпідставно було вчинено вказаний виконавчий напис, а тому вона звернулася до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 2-6).

Рішенням Шевченківського районного суду від 23.04.2021 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: ПН Ірпінського МНО Київської області Кондратюк В.С., ПВ ВО Київської області Голяченко І.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 25.06.2020 ПН Ірпінського МНО Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1040 (а.с. 70-75).

В апеляційній скарзі, ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а тому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна (а.с. 79-88).

27.10.2021 ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а як вбачається з матеріалів справи, а також з самого оскаржуваного рішення, скаржник не мав на момент звернення до нотаріусу за нотаріальним написом такого права у зв`язку з розглядом питання щодо суми боргу у іншому суді, а відтак як на момент звернення до нотаріуса так і по цей час відсутнє судове рішення яким би була ухвалена сума боргу, з якої б скаржник мав законне право нараховувати 3% річних та пеню. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем, яка як раз і була відсутня на той час (а.с. 128-131).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2008 між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33-43/08 -А, згідно якого позивач отримала кредит в сумі 16 592,00 дол. США з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі 18,5 % річних.

Позивач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання коштів.

Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.05.2016 у справі №276/317/16-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 33-43/08-А від 01.09.2008 в сумі 10 816,53 дол. США та 259 064,55 грн.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заочного рішення ОСОБА_1 зазначала, що вона не погоджується з розрахунком заборгованості.

Зазначене заочне рішення було скасовано ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.02.2019, а справу призначено до розгляду.

В ухвалі судом зазначено, що наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий позивачем, що знаходиться в матеріалах справи не відповідає розрахунку наданому відповідачем щодо заборгованості за кредитним договором.

Зазначений спір щодо заборгованості за кредитним договором № 33-43/08-А від 01.09.2008 не розглянутий по суті станом на момент вчинення виконавчого напису, так і на день ухвалення рішення судом.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суд Житомирської області від 10.11.2020 у справі № 276/317/16-ц було відмовлено у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. Ухвала обґрунтована тим, що рішення суду скасовано та на даний час відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» зверталось до суду із заявою про заміну сторони позивача.

Відтак, враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів та неможливості встановлення чи дійсно було переуступлено ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за Кредитним договором № 33-43/08-А від 01.09.2008.

При цьому, постановою ПВ ВО Київської області Голяченко І.П. від 08.07.2020 було відкрито виконавче провадження № 62520087, з примусового виконання виконавчого напису № 1040, який 25.06.2020 був вчинений ПН Ірпінського МНО Київської області Кондратюк В.С.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчим написом звернуто стягнення на автомобіль «Opel» «ASTRA», легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 р.в. Боржником у постанові зазначена - ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «Вердикт Капітал».

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).

Враховуючи те, що ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.02.2019 було скасовано заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.05.2016 у справі № 276/317/16-ц та відомостей щодо його розгляду на момент вчинення виконавчого напису, 25.06.2020, не було, тобто існував спір стосовно заборгованості за кредитним договором, тому, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають. При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 12 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська