Справа № 626/2085/21
Провадження № 2/626/589/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2021 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Березівка Красноградського району Харківської області.

Свої вимоги позивач обгрунтовує наступним: його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дід ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя заповіт не склав. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на час звернення позивача до суду також померли.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8765 га., що розтащована на території Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

ОСОБА_1 звернувся до Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Але йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк і запропоновано звернутися до суду. В позові вказано, що після смерті спадкодавця ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, оскільки хворів та перебував на лікуванні в умовах стаціонару з 12.09.2007 року по 26.09.2007 року та продовжував лікування в умовах стаціонару вдень до 20.10.2007 року Вважає причину пропуску поважною і просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 60 днів.

В судове засідання від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Наталинський сільський голова направила до суду заяву в якій просила прийняти рішення в судовому засіданні без участі представника Наталинської сільської ради.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в судовому засіданні з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Березівка Красноградського району Харківської області помер ОСОБА_2 .. Після його смерті відкрилася спадщина на території Красноградського району Харківської області.

Постановою державного нотаріуса Теленкова В.С.., в.о. державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори від 17 червня 2021 року, було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 , на частку свого батька , сина спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

Крім того зазначено, що 31 травня 2007 року заведено спадкову справу № 224/2007 до майна померлого ОСОБА_2 на підставі заяви іншого спадкоємця. В матеріалах справи відсутня заява онука спадкодавця про прийняття ним спадщини, на яку він має право на частку свого батька, сина спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно довідки виконкому Соснівської сільської ради Красноградського району разом із спадкодавцем на час його смерті за однією адресою була зареєстрована дружина. Довідкою Наталинської сільської ради Красноградського району від 16 липня 2021 року встановлено, що ОСОБА_4 , 1923 року народження , проживала по АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що частину спадщини після смерті його діда прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Нотаріусом роз`яснено можливість оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частиниа перша статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкування здійснюється за законом почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.(ч.1 ст.1266 ЦК ).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні ; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Цивільно-процесуальне законодавство відокремлює два види процесуальної категорії відповідача, вказуючи, що відповідач може бути належним і неналежним. Зі змісту ст. 4 і ч. 2 ст. 51 ЦПК судом виводиться поняття неналежного відповідача, яким є особа, яка не повинна відповідати за позовом, тому що вона не порушувала, не не визнавала або не оспорювала прав, свобод чи законних інтересів позивача.

Частиною 4 ст.263 ЦПК встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 759/3515/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм права стосовно категорій належного і неналежного відповідача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 30 вересня 2020 року у справі № 361/1953/18 (провадження № 61-16095св19), від 07 жовтня 2020 року у справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20).

Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України суду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно у тому числі перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи.

Виходячи з аналізу статті 1251 ЦК України територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Встановлення вказаних обставин має істотне значення для формування належного суб`єктного складу учасників справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

З урахуванням вказаних норм права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд вважає, що позивачем пред`явлено позов до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка є неналежним відповідачем у справі, оскільки встановлені спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , та які підлягали залученню до участі у справі у якості співвідповідачів.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Задоволення позову, як і відмова в його задоволенні, не буде вирішенням питання про права, та (або) обов`язки Наталинської сільської ради, оскільки визначений спадкоємець, на підставі заяви якого була заведена спадкова справа..

Таким чином, Наталинська а сільська рада визнається судом неналежним відповідачем у справі, зазначаючи, що належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача в порядку передбаченому ч.ч. 1 і 2 ст. 51 ЦПК не заявляв.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 р. у справі № 759/3515/19).

Зазначені норми права національного законодавства, на переконання суду, не суперечать і відповідають Конституції України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в тому числі Європейській Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до першого речення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На переконання суду, виходячи з цих вимог, вирішення питання щодо права на майно особи, можливо в судовому порядку лише за участі такої особи у судовому процесі в якості відповідача.

Суд звертає увагу, що оскільки позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, не заявив клопотання про залучення у справі співвідповідачів, а саме спадкоємців, то підставою для відмови у задоволенні позову в цій справі є пред`явлення його до неналежного відповідача. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду з даного питання викладеного у постанові від 23 вересня 2020 року у справі №175/1753/17.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.1272 ЦК України, ст. ст.10,11, 200, 209, 212, 214 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя