Справа № 323/2731/20
18.01.2021 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Плечищевої О.В., за участю секретаря Лавданської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про склад сім"ї, виданої "Центром надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім"ї: чоловік- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двоюрідна сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але понад один рік не проживає за вказаною адресою. В кінці вересня - на початку жовтня 2014 року, позивач дізналася від свого батька про від"їзд відповідача до Російської Федерації.
Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на неї, тому позивач змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.
Позивач прохає визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, прохає їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання Відповідач повторно не з`явилася по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без її участі не надавала.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу.
Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04.11.2015 року та Інформаційної довідки №200570048 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, позивач є власницею будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про склад сім"ї, виданої "Центром надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім"ї: чоловік- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двоюрідна сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, а також те, що вона багато років не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за межами України стверджується довідкою №52, виданої 10.01.2020 року "Центром надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області та актом №3 від 08.01.2020 року.
Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що дійсно відповідач ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , була тільки прописана, на даний час, більше трьох років, мешкає за межами України.
Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач,ставлячи питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилається на те, що відповідач в будинку не мешкає, а її реєстрація створює позивачу перешкоду у користуванні та розпорядженні майном, вимушує нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг.
Оскільки відповідач не проживає і не користується спірним житловим приміщенням, що є приватною власністю позивача, не виявила наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, тому суд приходить довисновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а відповідача слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.12, 76, 81, 82, 223, 247, 265, 280-289 ЦПК, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: О.В.Плечищева