Ухвала

15 січня 2021 року

м. Київ

справа № 487/811/20

провадження № 61-544ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду, заступника голови Одеського апеляційного суду з цивільних справ Дришлюка Андрія Ігоровича, Приморського районного суду м. Одеси, заступника голови Приморського районного суду м. Одеси Науменка Андрія Володимировича про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2020 року подав через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення учасника бойових дій від 12 квітня 2018 року серія НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон України «Про судовий збір») від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Із змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у справі за його позовом до Одеського апеляційного суду, заступника голови Одеського апеляційного суду з цивільних справ Дришлюка А. І., Приморського районного суду м. Одеси, заступника голови Приморського районного суду м. Одеси Науменка А. В. про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні, а тому заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн (2 102,00 грн х 0,2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у ній не зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначив обґрунтування того, в чому саме полягає порушення судами норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков