Справа № 569/1470/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми в розмірі 300 гривень щомісячно, та стягувати аліменти у частці від заробітку в розмірі 1/3 частки доходів відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року з відповідача на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були стягнуті аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно з 29 січня 2009 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Зазначає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей. Відповідач має задовільний стан здоров`я, отримує стабільний дохід, тому з метою недопущення погіршення матеріального стану дітей, на утримання яких стягуються аліменти просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми в розмірі 300 гривень щомісячно, на стягнення аліментів у частці від заробітку в розмірі 1/3 частки доходів відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві про перегляд заочного рішення просить суд задовольнити позовні вимоги частково та призначити сплату аліментів, на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, розмір якої становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач мотивує свої заперечення тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його матеріальне становище та спроможність сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Розмір аліментів відповідно 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно є необґрунтовано великими. Зазначає, що є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497 грн, в зв"язку з захворюванням несе додаткові витрати на лікування. Працює на неповний робочий день в приватному підприємстві "РівнеАзот" та приватному підприємстві - фірмі "Мека", де отримує сукупну заробітну плату в розмірі в середньому 13000 грн, без вирахування обов"язкових платежів. Відповідач зазначає, що з 2017 року спільно проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , остання ніде не працює та перебуває на його утриманні. Відповідач вказує, що разом із сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що на праві власності належить його батькові ОСОБА_6 , відповідно щомісячно відповідач сплачує комунальні платежі, які складають в середньому 2900 грн. на місяць. Окрім того відповідач оплачує щомісячно кошти на навчання доньки від першого шлюбу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1410 грн., та надає щомісяця доньці кошти в сумі близько 400 грн. на повсякденні витрати.

Ухвалою суду від 15.10.2019 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10.06.2019 р.

Ухвалою суду від 29.09.2020 р. прийнято цивільну справу до свого провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

У клопотанні від18.04.19 року та від 10.06.2019 року представник позивача просив справу розглянути без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.27, 43)

Відповідач у судове засідання не з`явився. Від відповідача до суду надійшла заява від 25.11.2020 року про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Просив у разі повторної неявки позивача та її представника позов залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи заяви сторін та письмові заяви по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив таке.

Сторони по справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9)

Судом встановлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 29 січня 2009 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.(а.с.6-7)

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, ст.192СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум становить 1921 грн., з 1 липня 2013 грн., з 1 грудня 2100грн.

Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум становить 2395 грн., з 1 липня 2510 грн., з 1 грудня 2618 грн.

Суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини, і 300 грн. на дитину є критично малим і не відповідає нормам чинного законодавства, однак, заявлений позивачем розмір аліментів 1/3 частки всіх видів доходів, на диітей на думку суду є завищеним і не обґрунтованим.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує стан здоров`я відповідача, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями медичних документів, однак дане не свідчить про не можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у мінімальному гарантованому державою розмірі та не підтверджує розмір щомісячних витрат, які відповідач витратив, або ж повинен понести у зв`язку із станом здоров`я.

Окрім того, слід зазначити, що відповідач отримує щомісячну пенсію по інвалідності у розмірі 1497 грн. щомісячно, та у загальному за період січень 2019 року по липень 2019 року у розмірі 13392,17 грн. (а.с.65)

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки дане належними доказами не підтверджено.

Відповідач зазначає, що проживає з сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності його батькові ОСОБА_8 , та відповідач сплачує щомісячно всі комунальні платежі, зокрема сплачує комунальні платежі за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 (1/3 частина відповідно до частки в праві власності на квартиру) Проте такі твердження суд оцінює критично, оскільки жодними доказами дане не підтвердуєтсья, окрім того з долучених квитанцій по оплаті комунальних платежів (а.с.71-72,74 -85) вбачається, що їх платником є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а окремі квитанції не містять інформації про платника та призначення платежу.

Зокрема суд враховує, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 19.01.2019 р. ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності є власником частки квартири АДРЕСА_3 (а.с.10-12)

Окрім того, відповідач на підтвердження не можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі зазначає, що від першого шлюбу у нього є дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається на першому курсі гуманітарного факультету Національного університету «Острозька академія» на умовах контракту, у зв`язку із чим відповідач оплачує навчання повнолітньої доньки у розмірі 1410 грн щомісячно. Факт навчання ОСОБА_7 в Національному університеті «Острозька академія» та сума навчання підтверджується довідкою 19/63 від 18.04.2019 р. (а.с.73)

Проте, доказів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_7 та доказів на підтвердження сплати зазначених коштів на навчання повнолітньої дочки суду не надано.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, та враховує розмір його доходу, що підтверджується інформацією з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за звітний період 2019 року, зокрема по липень 2019 року. (а.с.66-70)

З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дітям належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зміни способу їх стягнення, з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень щомісячно, та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.О.Гордійчук