КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9436/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Диби О.В.,-

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою.

Просив: скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 64255320 від 22 січня 2021 року, постанову про арешт майна боржника від 22 січня 2021 року та постанову про арешт коштів боржника від 22 січня 2021 року.

Скарга обґрунтована тим, що оскаржувані постанови незаконні та прийняті з порушенням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строки на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича.

Скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із відсутності в діях приватного виконавця будь-яких порушень щодо здійснення виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № від 21 січня 2008 року у розмірі 19 271,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 травня 2012 року становить 153 981,52 грн та 1 539,81 грн сплаченого судового збору.

01 квітня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-6226.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-6226/12.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26 жовтня 2020 державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Духоборовою А.М. винесено постанову про поверненнявиконавчого листа № 2-6226, виданого 01 квітня 2014 Оболонським районним судом м. Києва, стягувачу.

22 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-6226, виданого 01 квітня 2014 року.

22 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження ВП №64255320.

Постановою від 22 січня 2021 року стягнуто із ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 54 454грн 53 коп., що за курсом НБУ станом на 22 січня 2021 еквівалентно 1 927,17 доларів США.

Постановою від 22 січня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 21 198,96 доларів США.

Постановою від 22 січня 2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 21 198,96 доларів США.

Обґрунтовуючи подану скаргу ОСОБА_1 зазначив, що строк пред`явлення виконавчих документів пропущено. На момент подання скарги не отримано постанови про передачу виконавчого документа приватному виконавцю. В автоматизованій системі виконавчого провадження наявна інформація про те, що Оболонським РВ ДВС у м. Києві завершено виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_1 . Під час прийняття рішення щодо заборгованості ОСОБА_1 законодавством не передбачено приватних виконавців. Арешт накладено передчасно, без виявлення конкретних рахунків боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документиможуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваних постанов) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях приватного виконавця відсутні порушення вимог чинного законодавства.

Так, виконавчий лист № 2-6226 був повернутий стягувачу на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відбулося переривання строку пред`явлення його до виконання, а тому стягувач правомірно звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постанови приватного виконавця про арешт коштів та майна боржника винесені у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що під час прийняття рішення Оболонським районним судом про стягнення заборгованості законодавство не передбачало приватних виконавців, колегія суддів не приймає, оскільки стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження у 2021 році, тобто після запровадження в державі інституту приватних виконавців.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що постанова про арешт коштів порушує права неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , на яку він сплачує аліменти та порушує права скаржника на отримання допомоги по безробіттю, колегія суддів відхиляє, оскільки арешт накладено на грошові кошти боржника за виключенням коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту, на які заборонено законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що винесення приватним виконавцем постанови про стягнення основної винагороди з боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження призводить до подвійного стягнення коштів, оскільки Оболонським районним відділом ДВС було винесено постанову від 26 жовтня 2020 року про стягнення виконавчого збору та постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, колегія суддів відхиляє, оскільки оскарження постанов виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 21 квітня 2021 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник