Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 Справа №607/6368/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про зняття дитини з реєстрації місця проживання та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що певний період часу проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка - ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає разом із нею у квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира належить позивачці на праві власності. Відповідач тривалий час проживає окремо. На даний час, у неї виникла необхідність у знятті із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та здійснення реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із потребою продажі належної їй на праві власності квартири та придбання кращого житла для проживання та розвитку малолітньої дитини. Власницею житлового будинку ОСОБА_5 надано нотаріально засвідчену згоду на реєстрацію її разом із малолітньою дочкою у житловому будинку АДРЕСА_1 . Проте, на неодноразові звернення а позивачки, відповідач не надає згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 разом із нею за іншою адресою. Також, за її зверненням Центром надання адміністративних послуг, їй ло відмовлено у знятті із реєстрації місця проживання дитини, оскільки відсутня письмова згода батька дитини на такі дії. На думку позивачки, відмова відповідача у наданні згоди на реєстрацію місця проживання разом із нею за іншою адресою порушує права дитини, оскільки відповідач не виявляє бажання здійснювати реєстрацію місця проживання дитини за своєю адресою. Покликаючись на наведені обставини просила позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У встановлений законом строк відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подав, проте, 12 січня 2021 року подав до суду письмові пояснення заперечення, у яких вказує, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що зняття малолітньої дитини ОСОБА_3 із реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 є запорукою забезпечення інтересів малолітньої дитини, а дії матері дитини не свідчать про їх спрямованість на покращення матеріально-побутових умов проживання дитини. При цьому, вважає, що необґрунтована зміна реєстрації місця проживання дитини суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав на житло, гарантованих Конституцією України та законами України. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що зміна реєстрації місця проживання порушуватиме права малолітньої дитини.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, підтримують висновок органу опіки та піклування, який прийнятий із урахуванням найкращих інтересів дитини.

Судом установлено:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 13 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (актовий запис №2608 складений 03 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб №57, виданої 30 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА», ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із ОСОБА_1 (позивачкою по справі) за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт реєстрації малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 підтверджується також Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №22548/28-03 виданою 09 липня 2018 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (а.с.16) та копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 129034540, сформованої 26 червня 2018 року, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно викладених у позові обставин, з метою придбання кращого житла для проживання та розвитку дитини, у позивачки винила необхідність зняти малолітню дитину ОСОБА_3 із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та зареєструвати її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою зняття малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка звернулася із заявою у Відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Листом №594/28-03 від 16 березня 2020 року у Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради було відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання у зв`язку з відсутністю згоди батька на зняття з реєстрації малолітньої дитини. (а.с.17-18)

Відповідно до заяви від 06 квітня 2020 року, засвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М. та зареєстрованої у реєстрі за №1188, ОСОБА_5 надала згоду на проживання і реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та її малолітньої очки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у належному їй житловому будинку АДРЕСА_1 . (а.с.9)

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо зняття дитини з реєстрації місця проживання та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області обстежено умови проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з усіма комунальними зручностями, складається із двох кімнат, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Для дитини відведено окреме спальне місце, шафу для одягу, письмовий стіл. Батько дитини, ОСОБА_2 на засіданні комісії пояснив, що заперечує проти зняття дитини з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та відмовився реєструвати малолітню дочку за своїм місцем проживання. За вказаних обставин, орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на зняття дитини з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та погодити реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично сприймає твердження відповідача про те, що зміна реєстрації місця проживання порушуватиме права та інтереси дитини, як такі, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та ґрунтуються лише на власних припущеннях відповідача.

Відтак, відсутність згоди батька на зміну реєстрації місця проживання дитини порушує права малолітньої дочки сторін ОСОБА_3 .

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не виявляє бажання зареєструвати місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 за своїм місцем проживання.

У зв`язку з відсутністю згоди відповідача на реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка та малолітня дочка сторін не можуть реалізувати своє право на вільний вибір місця проживання та, зокрема, в даному випадку позивачка позбавлена можливості якнайкраще забезпечити інтереси своєї малолітньої дочки, шляхом зміни реєстрації місця проживання.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення прав неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про зняття дитини з реєстрації місця проживання та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на зняття з реєстрації неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 із квартири по АДРЕСА_2 без згоди батька ОСОБА_2 , та надати дозвіл на реєстрацію неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 18 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка