1Справа № 335/2365/20 2/335/161/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту від 10.10.2013 року у розмірі 73 785,60 гривень.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня року витребувано у акціонерного товариства «Кредобанк» () виписки по усім рахункам, які відкривались ОСОБА_1 для обліку та виконання зобов`язання за кредитним договором № 901249, укладеного 10 жовтня 2013 р. між ПАТ «Фідобанк» і ОСОБА_1 , за період з 10 жовтня 2013 р. по 13 лютого 2020 р..Строк надання доказів 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представнику позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» було вручено копію ухвали суду про витребування доказів 21.12.2020 року. Клопотання про продовження процесуального строку виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду від 04.12.2020 року про витребуваня письмових доказів у справі, позивач не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та день судового засідання повідомлявся завчасно, причину неявки суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частина 8 ст. 83 ЦПК України передбачає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкогоздійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі „Смірнова проти України.

У рішенні у справі „Калашников проти Росії, Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі „Пономарьов проти України наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі „Круз проти Польщі від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципівКонвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 7, 10 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши копію ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2020 року про витребування доказів, Акціонерне товариство „Кредобанк не виконало її, витребуваних судом документів суду не надало, про причини невиконання вимог ухвали суду також не повідомило .

Судом встановлено, що АТ „Кредобанк всупереч положенням ст. 81 ЦПК України не надано суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження відсутності підстав та можливості надати суду витребувані докази у встановлений строк.

У зв`язку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - залишити без розгляду.

Розяснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов