Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №219/2382/20

Провадження №2/534/100/21

12 січня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Тараненка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» звернулось до суду із зазначеним позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 на їх користь: заборгованість за комунальні послуги за період з 01.01.2015 до 01.10.2017 у сумі 4 977 грн 95 коп.; індекс інфляції за період з 01.01.2015 до 01.10.2017 у сумі 1 275 грн 46 коп.; 3 % річних за період з 01.01.2015 до 01.10.2017 у сумі 256 грн 21 коп. та понесені судові витрати у сумі 2 102 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що боржник ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 та споживачем комунальних послуг. Будинок за вищевказаною адресою, який знаходився на балансі Вуглегірської ТЕС був переданий в комунальну власність територіальної громади м. Світлодарська, згідно акту від 14.10.2005.

ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС є постачальником комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення для всіх споживачів м. Світлодарськ, відповідно до затверджених тарифів.

Відповідач здійснює оплату наданих послуг частково, у зв`язку з чим за період з 01.01.2015 року по 01.10.2017 року утворилася заборгованість, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в сумі 6 509 грн 62 коп. Між сторонами склалися фактичні відносини з приводу надання позивачем комунальних послуг. Порушуючи норми діючого законодавства відповідач не здійснювала оплату наданих послуг. Отже, оскільки ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань ПАТ «Центренерго» звернулось до суду з даним позовом.

03.09.2020 на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача. Відповідач позов не визнає. Просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача та відмовити у задоволенні позову (а.с. 70-74).

05.10.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача. Позивач мотивує тим, що 11.12.2017 підприємство зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу, за період з 01.01.2015 по 01.10.2017, а отже, подання позивачем такої заяви перериває строк позовної давності. З урахуванням надання уточнених позовних вимог просить задовольнити позов повністю (а.с. 93-94).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Від нього до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності.

У судовому засіданні відповідач заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Зауважила, що з неї при примусовому виконанні судового наказу від 16.01.2018 виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області стягнуто на користь ПАТ «Центренерго» заборгованість за комунальні послуги у сумі 4 030 грн 41 коп. за період з 01.01.2015 по 01.10.2017, які не враховані позивачем при пред`явленні позову. Також, ОСОБА_1 , зазначила про те, що позивачем пропущений строк із зверненням до суду, враховуючи трирічний строк за вимогами про стягнення заборгованості за комунальними послугами за період з 01.10.2015 по 01.10.2017, а тому просила суд відмовити ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності.

Представник відповідача підтримав позицію позивача щодо задоволення клопотання про відмову у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку пред`явлення позову до суду. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на надані до суду докази, на підтвердження викладених у відзиві обставин.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд заслухавши надані у судовому засіданні пояснення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено судовий наказ від 16.01.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за період з 01.2015 по 01.10.2017 у сумі 6 320 грн 41 коп., індексу інфляції у сумі 1 275 грн 46 коп., 3 % річних у сумі 256 грн 21 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 800 грн (а.с. 80).

Зазначений судовий наказ від 16.01.2018 звернуто на примусове виконання до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується копіями постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2018. та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.02.2019 (а.с.114- 115).

Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2019 було скасовано судовий наказ №219/14315/17 виданий на підставі заяви ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг (а.с.79).

Відповідно до постанови державного виконавця від 14.02.2020 виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 219/1415/17 було закінчено на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.116).

В матеріалах справи містяться довідки про доходи за період з 01.10.2017 по 31.01.2020 видані Кременчуцьким об`єднаним управлінням ПФУ в Полтавській області на ім`я ОСОБА_1 , згідно яких з відповідача на вимогу державного виконавця здійснювалось утримання відрахування з пенсії, а саме: боргу на користь ПАТ Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго»; виконавчого збору та виконавчих дій на загальну суму 4 030 грн 41 коп. (а.с.112).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що між ПАТ Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» та ОСОБА_1 виникли правовідносини з приводу надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житло - квартиру АДРЕСА_1 , на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.103-104).

На особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 по 01.10.2017 утворилася заборгованість за комунальні послуги у сумі 4 977 грн 95 коп. На вказану суму позивачем, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, нарахована сума інфляції в розмірі 1 275 грн 46 коп. та 3% річних в сумі 256 грн 21 коп. (103-104).

Розрахунок здійснено на основі тарифів, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 р., № 1782 від 06.10.2016 р., № 1536 від 28.12.2017 р.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, позивачем безпосередньо підтверджено факт надання житлово-комунальних послуг, що не спростовано відповідачем, заперечень з її боку щодо неякісності, ненадання вказаних послуг у повному обсязі тощо, не надано.

В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку щодо оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг, наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань.

Суд зазначає, що згідно довідки від 26.07.2017 №1633-16 ОСОБА_1 має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 та взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 16.10.2014 по 16.10.2019 (а.с.37-38). Однак, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд наголошує, що відповідачем не надано жодних доказів того, що вона зверталась до ПАТ «Центренерго», в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» щодо врегулювання питання пов`язаного з оплатою комунальних послуг у зв`язку з тим, що особа має статус внутрішньо переміщеної особи.

Суд зазначає, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції, що була чинною впродовж періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість).

Згідно наданих позивачем розрахунків за період з 01.01.2015 по 01.10.2017 утворилася заборгованість за комунальні послуги у сумі 4 977 грн 95 коп. На вказану суму позивачем, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, нарахована сума інфляції в розмірі 1 275 грн 46 коп. та 3% річних в сумі 256 грн 21 коп.

У ході розгляду справи відповідач у судовому засіданні заявила клопотання про застосування позовної давності.

Позивач у своїй відповіді на відзив відповідача заперечував щодо застосування позовної давності, мотивуючи тим, що строк позовної давності було перервано в наслідок подання 11.12.2017 до Артемівського міськрайонного суду Донецької області заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

У постанові від 07.07.2020 Велика Палата Верховного Суду вказала, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

В контексті вищезазначеного суд вважає, що у позивача з відповідачкою є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Проте з позовом до суду ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» звернулося 10.03.2020 року (а.с.16), про що свідчить дата проставлення штампу на поштовому відправленні, якій було звернуто позовну заяву з додатками до суду.

Оскільки подання позивачем 11.12.2017 року заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Послуги, надані у березні та квітні 2017 року, відповідачка зобов`язана була оплатити до 20 квітня та травня 2017 року включно, однак цього не зробила.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок і встановив у межах заявлених вимог розмір заборгованості відповідачки (врахувавши позовну давність), суд визначив, що сума заборгованості за надані у період з 10.03.2017 (день звернення позивача з позовом до суду) до 01.10.2017 року включно комунальні послуги становить 603 грн 38 коп.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач вказав, що, окрім повернення боргу за надані ним послуги, відповідач має сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував три проценти річних й інфляційні втрати за період прострочення з 01.01.2015 до 01.10.2017 включно.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

З огляду на те, що відповідачка, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми.

Кожен із щомісячних платежів є самостійною сумою боргу, і щодо кожного такого щомісячного платежу окремо суд розрахував три проценти річних та інфляційні втрати.

Порядок розрахунку інфляційних втрат виконано судом відповідно до листа Верховного суду України №62-97р від 03 квітня 1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», а трьох процентів річних - за формулою: сума боргу за один щомісячний платіж * 3% * кількість днів/365.

Відповідно до заявленого позивачем та дослідженого судом розрахунку мають місце не відповідності зазначені у розрахунку позивача. А отже, суд самостійно здійснив розрахунок за формулою:

3% річних від суми боргу за місячним платежем = сума боргу за один щомісячний платіж * 3 : 100 : кількість днів у році, коли мало місце прострочення * кількість днів прострочення цього щомісячного платежу у відповідному році.

3% річних від суми боргу за період з 10.03.2017 до 01.04.2017 =269 грн 61 коп. * 3 : 100 : 365 * 22 = 49 коп.

3% річних від суми боргу за період з 01.04.2017 до 01.05.2017 = 333 грн 77 коп. * 3 : 100 : 365 * 30 = 82 коп.

Зокрема, за розрахунками суду, сукупний розмір трьох процентів річних від кожного із щомісячних платежів до за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 становить: 1 грн 31 коп.

Розраховуючи розмір інфляційних втрат, суд виходить із того, що:

- показники інфляції з квітня 2017 року (оскільки платіж за березень необхідно було зробити до 20 квітня) становлять: квітень 2017 року 100,9

269 грн 61 коп. *1,009 269 грн 61 коп. = 2 грн 43 коп.

- показники інфляції з травня 2017 року (оскільки платіж за кітень необхідно було зробити до 20 травня) становлять: травень 2017 року 101,3

333 грн. 77 коп. * 1,013 333 грн. 77 коп. = 4 грн 34 коп.

Таким чином, за розрахунками суду сукупний показник інфляційних втрат за період з 10.03.2017 року по травень 2017 року становить 6 грн.77 коп.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги розрахунок заборгованості відповідача за комунальними послугами суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги підлягають до часткового задоволення за період 10.03.2017 до 01.10 2017 у сумі 603 грн 38 коп.; індекс інфляції за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 у сумі 6 грн 77 коп.; 3% річних за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 у сумі 1 грн 31 коп.

Позивачем по справі було понесено судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 102 грн. (а.с.1, 24).

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного та пропорційного розрахунку на користь позивача слід стягнути понесений ним судовий збір у сумі 197 грн 44 коп. (603 грн 38 коп. х 100% : 6 509 грн 62 коп. х 2 102 грн. / 100% = 197 грн 44 коп.). Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства «Центренерго» заборгованість за комунальні послуги за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 у сумі 603 грн 38 коп.; індекс інфляції за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 у сумі 6 грн 77 коп.; 3% річних за період з 10.03.2017 до 01.10.2017 у сумі 1 грн 31 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства «Центренерго» судовий збір в сумі 197 грн 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повне найменування позивача: публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства «Центренерго» , , адреса: 84792, Донецька область, Бахмутський район, м. Світлодарськ;
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_4 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 18.01.2021