Ухвала

14 січня 2021 року

м. Київ

справа № 761/29995/17

провадження № 61-9493св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Краснощокова Є. В., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Державна установа «Національний науковий центр «Інститут кардіології імені академіка М. Д. Стражеска» НАМН України»,

розглянув заяву ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Секелик Лілією Володимирівною про вирішення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної установи «Національний науковий центр «Інститут кардіології імені академіка М. Д. Стражеска ЕАМН України» про визнання рішення та дій незаконними, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Державної установи «Національний науковий центр «Інститут кардіології імені академіка М. Д. Стражеска» НАМН України» (далі - ДУ «ННЦ «Інститут кардіології імені академіка М. Д. Стражеска») про визнання рішення та дій незаконними, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 245,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Лещенком О. В., задоволено частково, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконними дій, що полягають у розголошенні лікарської і медичної таємниці стосовно позивача під час надання показань як свідка, та відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із розголошенням лікарської таємниці, скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. У решті вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва в частині, що не скасована апеляційним судом, та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року залишено без змін.

До Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , подане представником - адвокатом Секелик Л. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 467 грн. у зв`язку з необґрунтованими діями позивача на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, частиною першою статті 4 ЦПК України. Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, у порядку, встановленому статтею 44 ЦПК України. Проте суд касаційної інстанції, закриваючи провадження у цій справі в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , не встановив факт зловживання позивачем його процесуальними правами.

Відповідач стверджує, що необґрунтованість дій позивача, виражених у «свідомому» поданні «безпредметного позову до суду» підтверджена фактом часткового закриття провадження у справі Верховним Судом.

Колегія суддів суду касаційної інстанції з такими доводами не погоджується, оскільки відсутні підстави вважати, що позивач у цій справі чинив необґрунтовано, звертаючись до суду з цим позовом за правилами цивільного судочинства. А оскільки частина п`ята статті 142 ЦПК України передбачає право відповідача у випадку закриття провадження у справі заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок саме необґрунтованих дій позивача, тому немає підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України (див. пункти 44 і 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18).

Керуючись частиною другою статті 133, частиною п`ятою статті 142, статтями 260, 261 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої представником - адвокатом Секелик Лілією Володимирівною про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19 467 грн.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
Є. В. Краснощоков
Є. В. Коротенко
М. Ю. Тітов