БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/9423/20 провадження № 4-с/361/35/21
У Х В А Л А

«14» січня 2021 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні № 63510169, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»,

в с т а н о в и в:

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище скаргою в порядку цивільного судочинства, у якій просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. закінчити виконавче провадження № 63510169 та у встановленому законом порядку винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Встановлено, що виконавче провадження № 63510169 відкрите з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 08 вересня 2020 року № 32220.

Перевіривши скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті провадження по ній слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 та 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення із скаргою до суду урегульований статтею 74 Закону № 1404-VІІІ.

Згідно із частиною першою вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VІІІ).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства можуть оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, а ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Ця правова позиція щодо підвідомчості розгляду скарг на дії державних виконавців та приватних виконавців з виконання виконавчих документів, які видані іншими органами, а ніж суд, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 346/79/17.

Пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 186, 353, 447 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні № 63510169, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД».

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду зі позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни з приводу оскарження її дій у виконавчому провадженні № 63510169 у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин