Справа № 473/5001/18
РІШЕННЯ

іменем України

"06" січня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року представник позивача ОСОБА_1 , який є поручителем згідно укладеного 27 лютого 2008 року відповідачем ОСОБА_2 з ЗАТ «ОТП Банк» (найменування змінено на ПАТ «ОТП Банк») кредитного договору №МL-401/018/2008 і набув права грошової вимоги за кредитом на підставі виконання обов`язку поручителя, адвокат Вуїв О.В. - звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів в сумі 137648,78 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначала, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 06.12.2017 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 кредитну заборгованість станом на 07.12.2016 року в сумі 65261 грн. і 28.09.2018 року позивачем було сплачено цю кредитну заборгованість станом на 07.12.2016 року та визначені платежі до і після визначення кредитної заборгованість в сумі 72387 грн. (загальна сума сплачених коштів - 137648, 78 грн.), чим виконано в повному обсязі кредитний договір відповідно до строків встановлених в ньому.

Посилаючись на вимоги статей 514, 519 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 16.01.2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 137648,78 грн. (а.с.56).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10.11.2020 року(а.с.98) заочне рішення суду від 16.01.2019року скасовано і справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, обґрунтування позовних вимог додатково викладено у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.91-96), додаткових письмових поясненнях (а.с.112-133), в заяві про збільшення позовних вимог (а.с.134-135) вимогами про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, обґрунтування заперечень виклала в заяві про перегляд заочного рішення суду (а.с.63-81) і в запереченні на заяву про збільшення позовних вимогах, підставам позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №473/751/17, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір (а.с.6-10) згідно умов якого відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 101500 грн. на споживчі цілі на строк до 25.02.2023 року і вона зобов`язувалася належним чином повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити плату за користуванням кредитом 1,99 % річних + FIDR, комісію, розмір кредиту та нарахованих процентів мав погашатися рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку, який є Додатком цього договору.

27.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем був укладений договір поруки, яким були забезпечені вимоги кредитора щодо сплати боржником боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором в такому розмірі, такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі (а.с.11).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 06.12.2017 року(а.с.47-51) було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 кредитну заборгованість станом на 07.12.2016 року в сумі 65261 грн. і 28.09.2018 року позивачем було сплачено цю кредитну заборгованість, підставою виникнення солідарного обов`язку ОСОБА_1 став договір поруки.

До позивача ОСОБА_1 як поручителя, який виконав зобов`язання забезпечене порукою, переходять всі права кредитора за кредитним договором №МL-401/018/2008 від 27.02.2008 року в частині суми стягненої за рішенням суду солідарно і він набув права грошової вимоги за кредитом, отриманим відповідачем ОСОБА_2 в частині зазначеної суми відповідно до статей 514, 519 ЦК України, тому позовні вимоги про стягнення 65261 грн. з цієї підстави є обґрунтованими також з урахуванням преюдиціального значення вказаного рішення суду.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 також на виконання спірного кредитного договору вніс банку наступні платежі згідно квитанцій №12859536 від 27.02.2012року -2000грн., №13607768 від 26.03.2012року -2000грн., №14383325 від 24.04.2012року -2000грн., №19 від 28.05.2012року -2000грн., №16202437 від 26.06.2012року -2000грн., №17069525 від 26.07.2012року -2000грн., №18045904 від 27.08.2012року -2300грн., №19065236 від 27.09.2012року -2300грн., №19882550 від 24.10.2012року -2000грн., №20865570 від 23.11.2012року -2000грн., №21893393 від 25.12.2012року -2000грн., №22818305 від 24.01.2013року -2000грн., №23804867 від 25.02.2013року -2000грн., №24450208 від 14.03.2013року -2000грн., №25818331 від 25.04.2013року -2000грн., №26764803 від 27.05.2013року -2000грн., №27717507 від 25.06.2013року -2000грн., №28757315 від 25.07.2013року -2000грн., №29636264 від 21.08.2013року -2000грн., №30430093 від 13.09.2013року -2000грн., №31344826 від 11.10.2013року -2000грн., №32733041 від 22.11.2013року -2000грн., №33740561 від 20.12.2013року -2000грн., №34369815 від 09.01.2014року -2000грн., №35599951 від 14.02.2014року -1600грн., №36996858 від 25.03.2014року -1800 грн., №37696681 від 11.04.2014року -2000грн., №39152885 від 23.05.2014року -1900грн., №400Т003197 від 08.10.2018року - 16487грн. в загальній сумі 72387 грн., чим виконано з урахуванням сплати 28.09.2018 року за квитанцією №400Т003F5W 65261,78 грн. в повному обсязі кредитний договір відповідно до строків встановлених в ньому і підтверджено копіями квитанцій (а.с.15-23), випискою з особового рахунку ОСОБА_2 (а.с.54), довідкою АТ «ОТП Банк» від 02.1.2018 року (а.с. 5), копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень та іпотеки (а.с. 126-128), згідно яких 05.04.2019 року та 08.10.2019 року припинено обтяження та іпотека нерухомого майна.

Доводи представника відповідача, що вказані квитанції надані позивачем на підтвердження сплати платежів за кредитним договором такими не є через зазначення в них призначення платежів «поповнення поточного рахунку для погашення кредиту» та зобов`язання виконано позивачем частково і відповідно це не породжує у поручителя перехід прав кредитора за спірним кредитним договором спростовуються графіком, Додатком до кредитного договору за яким дати виконання зобов`язання співпадають з датами платежів і довідкою банку (а.с.2) про відсутність заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2008 року.

Разом з тим, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2012 року у справі №1407/2-1720/2011 суд дійшов висновку, що кредитні кошти згідно укладеного 27.02.2008 року кредитного договору між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП БАНК» були отримані в період шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 є спільним майном подружжя та використовувалися сторонами за спільною згодою на потреби сім`ї. Тому суд вважає виходячи з преюдиціального значення вказаного рішення суду про солідарний обов`язок подружжя по зобов`язанням цього кредитного договору, що ОСОБА_1 набув права грошової вимоги за кредитом, отриманим відповідачем ОСОБА_2 в частині сплачених ним суми - 72387 грн., за виключенням сплачених ним 65261,78 грн., лише на половину вказаної суми, а саме 36193,5 грн.

Стосовно заяви про збільшення позовних вимог (а.с.134-135) вимогами про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції 11837,73 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми 8825,3 грн., то суд ці вимоги не розглядав, оскільки вони не були оплачені судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1014,47 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідент. номер 26300478 на користь ОСОБА_1 ідент. номер НОМЕР_1 грошові коштів в сумі 101455,3 грн. (сто одна тисяча чотириста п`ятдесят п`ять гривень тридцять коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ідент. номер 26300478 на користь ОСОБА_1 ідент. номер НОМЕР_1 судові витрати, які складаються з оплати судового збору в сумі 1014,47 грн. (одна тисяча чотирнадцять гривень сорок сім коп.).

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу виготовлення рішення суду в повному обсязі.

Рішення суду виготовлено в повному обсязі 16.01.2021 року.

Суддя: О.Є.Старжинська