САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/5724/20
Провадження № 2/206/316/21
УХВАЛА

16 січня 2021 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (м. Львів, вул. Валова, буд.11) про визнання правочину недійсним, про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання правочину недійсним, про стягнення моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність її передачі за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Згідно змісту позовної заяви, позивач зазначає, що спірний договір укладався в м. Дніпро і його виконання, тобто отримання грошей та сплата заборгованості відбувалася в м. Дніпро. Таким чином, особливістю цього договору є те, що місцем виконання і укладення цього договору є місто Дніпро.

У зв`язку з цим, позивач керуючись ч.8 ст.28 ЦПК України звернувся саме до Самарського районного суду із вказаним позовом.

Однак, суддя не може погодитися із думкою позивача викладеною у позовній заяві щодо підсудності вказаного позову та вважає, що у даному випадку не можливо застосувати ч.8 ст.28 ЦПК України виходячи з наступного.

Так, матеріали справи не містять доказів узгодження сторонами при укладенні договору кредиту №Z29.00403.006190475 від 11.01.2020 та Додатку №1 до вказаного договору того, що місцем виконання цього кредитного договору є місто Дніпро, оскільки сам кредитний договір №Z29.00403.006190475 від 11.01.2020 таких умов не містить.

Суд звертає увагу на те, що місцем виконання зобов`язання є те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок (зокрема, сплатити гроші), а кредитор повинен прийняти належне виконання.

За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі. В даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буду зручним для сторін.

Місце виконання може також бути встановлене у законодавстві або випливати із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлене сторонами в договорі, не визначене законодавством та не може бути встановлене виходячи із суті зобов`язання, воно визначається за правилами статті 532 ЦК України та залежить від предмету зобов`язання.

За статтею 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Прямої вказівки на те, що виконання буде здійснено у певному місці договір не містить.

Якщо місце виконання зобов`язання не можливо визначити з договору, виконання повинно провадитись згідно із правилами абзацу другого частини першої статті 532 ЦК України.

Законом встановлені особливості щодо місця виконання грошового зобов`язання (п.4 ст.532 ЦК України). Так, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема, за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 1 частини 2 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки місцем виконання кредитного договору є місце знаходження юридичної особи АТ «Ідея Банк» за адресою: м. Львів, Галицький район, вул. Валова, буд.11, суддя вважає, що справа не підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська та її слід передати за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова, до компетенції якого й відноситься її розгляд.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 258-260, 353-354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання правочину недійсним, про стягнення моральної шкоди передати на розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П.Румянцев