Справа № 585/2877/20
Номер провадження 2/585/153/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/2877/20, провадження № 2/585/153/21

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Роменської районної державної адміністрації,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про позбавлення батьківських прав,

Представник позивача: Сідельник Кирил Олегович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.07.2020, Ордеру серії ВМ №1007082 від 06.08.2020,

Представник третьої особи Старун Наталія Вікторівна, яка діє на підставі довіреності від 19.10.2020 №01-35/2797.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.08.2006 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого народився сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.12.2008 шлюб між нею та відповідачем розірвано і рішенням суду від 05.05.2009 з ОСОБА_2 на утримання сина стягуються аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, аліменти сплачує нерегулярно, участі у вихованні дитини не приймає, з сином не спілкується. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні. Батько (відповідач) матеріально сина не підтримує, але в подальшому ще може заявити позов про стягнення аліментів на своє утримання з сина, що буде явно несправедливим. Тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Сідельник К.О. позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Крім того зазначив, що доказом того, що батько не спілкується з сином є наявність заборгованості по аліментам. Інших доказів на відсутність спілкування батька з сином надати не може.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Роменської районної державної адміністрації позовні вимоги вважала обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому пояснила, що з дитиною представники служби не спілкувались, до навчального закладу, де навчається дитина з приводу з`ясування чи цікавиться ОСОБА_2 сином, не звертались, характеризуючи даних на відповідача не збирали. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав зробили, виходячи з того, що при спілкуванні з відповідачем з приводу даного позову, останній відповів, що йому байдуже.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

20 листопада 2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.22).

17 грудня 2020 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 43).

Позивач ОСОБА_1 надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 47).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Краснопілля Краснопільського району, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 27.02.2013 Ковпаківським РВ у м. Суми (а.с.5).

12.08.2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.08.2006. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьки згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_7 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 17.12.2008 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1159 від 17 грудня 2008 року. Після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.8).

22.02.2013 ОСОБА_7 вийшла заміж та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7

Згідно довідки про склад сім`ї №14.03-08/63195 від 03.08.2020 разом з ОСОБА_4 зареєстрований ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_9 (син) (а.с.10). суд приймає до уваги надану довідку, проте вважає, що сам по собі факт реєстрації дитини разом з матір`ю не вказує на те, що дитина перебуває на її повному утриманні.

Згідно листа Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на примусовому виконанні у вказаному відділі перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_7 , заборгованість по невиплаченим аліментам станом на 01.07.2020 складає 8731,91 грн.(а.с.11). суд приймає до уваги надану довідку, проте з неї не можливо встановити причину виникнення заборгованості, а саме те, що вона виникла внаслідок умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківського обов`язку по утриманню дитини, а не внаслідок поважних життєвих обставин.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 (а.с.21).

08.12.2020 до Роменського міськрайонного суду надійшов висновок органу опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації від 03.12.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина і про те, що позбавлення його батьківських прав відносно сина повністю відповідає інтересам дитини (а.с.36-37).

Суд не може прийняти до уваги наведений Висновок як достатню підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він складений фактично лише на підставі спілкування з відповідачем та не підкріплений документальними даними.

З фактичних обставин, встановлених судом вбачається, що між сторонами склалися правовідносини, стосовно батьківських прав, які регулюються Сімейним кодексом України.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази кожен окремо та в сукупності, з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що до відповідача застосовувались будь які засоби попередження та впливу щодо виконання ним батьківських обов`язків з боку органів внутрішніх справ (притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків), чи з боку органів опіки та піклування, зокрема дані щодо проведення бесід з ОСОБА_2 . Такого позивач не надала доказів того, що вона зверталась до служби у справах дітей Роменської районної державної адміністрації з відповідними заявами щодо необхідності вплинути на батька її сина та доказів того, що указана служба вчиняла дії щодо реагування на такі заяви ОСОБА_4 .

Позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку виконкому та попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, на що звернув увагу ВССУ у Постанові від 01 листопада 2017р у справі № 211/559/16-ц .

Крім того, з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 звернулась 11.11.2020, даних про те, чи існує заборгованість по аліментам у відповідача на час розгляду справи, суду не надано. При цьому суд зауважує, що сама позивач в обґрунтування позову зазначає, що відповідач сплачує аліменти не систематично, з чого суд робить висновок, що ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини все ж таки сплачує. Доказів умисного ухилення від сплати аліментів, зокрема про притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за несплату аліментів позивачкою також не надано.

Існування заборгованості по аліментах та невідвідування відповідачем навчального закладу дитини протягом одного навчального року у повній мірі не може свідчити про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, про що зазначив Верховний Суд у Постанові №465/3694/14-ц від 16.01.2019.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстави для позбавлення батьківських прав, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дитини в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дитини, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб тощо.

Так, у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки цей висновок є недостатньо обґрунтованим, здійснений без урахування характеристики батька дитини, його ставлення до виконання батьківських обов`язків. У висновку також не наведено підстав та аргументів позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В обґрунтування доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 позивач посилається на ту обставину, що в майбутньому відповідач може звернутись з позовом до її сина про стягнення аліментів на своє утримання. Суд не вважає це достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. До того ж у такому випадку будуть порушені інтереси дитини щодо права на спадкування після батька, оскільки з позбавленням батьківських прав відповідача його дитина в подальшому буде позбавлена права на спадщину після останнього.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи та інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про недоведеність факту винної поведінки ОСОБА_2 та відсутність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення його батьківських прав стосовно його сина.

При цьому, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на органи опіки та піклування за місцем реєстрації ОСОБА_2 контроль за виконанням ним своїх батьківських обов`язків.

Судові витрати слід залишити за позивачем на підставі ст. 141 ЦПК України.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Роменської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник позивача: Сідельник Кири Олегович , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Служба у справах дітей Роменської районної державної адміністрації, місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, бульвар Свободи, 1, .

Повне судове рішення складене 18.01.2021.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова