№ 630/495/20
18 січня 2021 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом
Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитом за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) у розмірі 15 895,66 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 27.11.2014 між АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідач надав заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту та його умови. В результаті чого було встановлено відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 12 100, 00 грн на строк дії платіжної картки. Згідно з п.3.3. процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28,00 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Оскільки відповідач у встановлений договором термін свій обов`язок з повернення наданого кредиту та сплати відсотків не виконав, позивач змушений звернуться до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі, а також ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими.
В подальшому, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_1 до суду, однак останній в судові засідання на вказані в оголошенні дати не з`являвся, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
18 червня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Договір № 879916 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого банк відкрив відповідачу рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний».
Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 договору, поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні України, банк надав відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї.
03 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до банку із заявою про встановлення ліміту кредиту по картковому рахунку № НОМЕР_1 в сумі 12 100,00 грн.
27 листопада 2014 року між сторонами укладений додатковий договір № 1 до договору № 879916 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до умов договору позивач встановив відповідачу кредит на картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 12 100,00 грн, на строк дії платіжної картки з процентною ставкою 28 % річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Згідно з п. 4.2. додаткового договору, клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та правилами. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно (п. 4.3. додаткового договору). Відповідно до вимог п. 4.4. додаткового договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі, зокрема: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк.
Позивач вказує, що зобов`язання за договором відповідачем ОСОБА_1 не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно з наданого позивачем розрахунку, станом на 13.08.2020 становить 15 895,66 грн, яка складається з:
- загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 12 080,42 грн;
- загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 3 363,34 грн;
- загальна сума заборгованості за РКО (комісія) 15,00 грн;
- загальна сума нарахованої пені 436,90 грн;
- розмір 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 284,97 грн;
- розмір 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 117,94 грн;
- сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту 229,53 грн;
- сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 106,69 грн.
Відповідно до п. 1.1.6 додаткового договору № 1 до договору № 879916 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 27.11.2014 року вбачається, що кредит стає доступним (надається) Клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати.
Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази щодо моменту зарахування відповідачу заробітної плати, а отже суд не має можливості встановити момент, коли відповідачу стали доступні кредитні кошти та чи взагалі він їх отримував.
Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
На підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, суд вважає, що розрахунок заборгованості в даному випадку не є належним доказом отримання та використання відповідачем кредитних коштів в межах кредитного ліміту на умовах, які вказані в позовній заяві. Належно оформленої виписки з поточного рахунку, відкритого на ім`я відповідача, на підтвердження фактично отриманої відповідачем суми кредитних коштів, суду не надано.
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 28.12.2020 явка представника позивача до суду визнавалась обов`язковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог.
13.01.2021 представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю належного представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Одночасно, в вищезазначеній заві, просив долучити до матеріалів справи докази отримання кредиту, а саме виписку по рахунку.
Суд звертає увагу, що Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, встановлені обов`язкові вимоги щодо реквізитів виписок по особовим рахункам та згідно якого особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св18).
Також, в Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року справа № 760/7792/14-ц сформульовано позицію, відповідно до якої банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.
Інших доказів одержання ОСОБА_1 грошових коштів та розміру існуючої на час вирішення спору суми заборгованості, позивач до суду не надав.
За положеннями ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За таких обставин та без наданих підтверджень щодо надання відповідачу кредитних коштів за додатковим договором № 1 до договору № 879916, суд вважає не доведеним факт надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у користування.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.
За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі судового збору відсутні.
Керуючись ст. 12, 43, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В задоволенні позовної заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», юридична адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд.22, , МФО 351823.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії номер НОМЕР_2 від 24.06.2019, виданий органом 6325, що зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Зінченко