СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1031/21
Провадження № 2/306/576/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 листопада 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судових засідань Станкович Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , 1961 року народження (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_3 , 1960 року народження (зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_4 , 1983 року народження (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_5 , 1990 року народження (зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) про визнання особи такою, щовтратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 . В обгрунтування доводів посилається на те, що позивач є власником вказаного будинку, який належить їй на підставі договору дарування від 24.06.2000 року. Вказує, що у вказаному будинку зареєстровані відповідачі, однак протягом тривалого часу (більше 20 років) не проживають в ньому, що стверджується свідченнями сусідів та актом обстеження. Вимоги мотивує тим, що прописка відповідачів є перешкодою у користуванні та розпорядженні житлом, яке належить їй на праві приватної власності, на власний розсуд. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд своєю ухвалою від 28.07.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатскої області від 13.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Заява позивачем подана до суду 21.10.2021 року (вх.№7769), недоліки позивачем виправлені, підстави залишення позовної заяви без руху усунуті.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатскої області від 22.10.2021 року суд продовжив розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, щовтратила право користування житловим приміщенням зі стадії підготовчого засідання.

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.10.2021 року з повідомленням сторін.

Позивач подала до суду заяву (вх.№8438) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Повідомлені про виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 28.07.2021 року (ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.280 ЦПК України - у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Суд проводитьзаочний розгляд справи за наявними доказами та матеріалами у справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, щозгідно реєстрового напису про реєстрацію права власності 11.01.2001 року за №98, складеного на підставі договору дарування АВМ №410823 від 24.06.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Свалявського державної нотаріальної контори Гуледза С.М. - ОСОБА_1 (позивачу) на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до інформації, наданої на судовий запит головою Неліпинської сільської ради щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів, згідно погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) - ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1960 року народження, ОСОБА_4 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 1990 року народження значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 .

З доданого до позову акту обстеження проживаючих осіб у житловому будинку на території Неліпинської сільської ради від 09.03.2021 року, складеного комісією виконкому Неліпинської сільської ради в присутності двох свідків-сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що сім`я ОСОБА_8 , яка складається з чотиртох чоловік ( ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1960 року народження, ОСОБА_4 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 1990 року народження) в будинку АДРЕСА_2 не проживають на протязі більше 20 (двадцяти) років.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При розгляді справи, суд бере до уваги, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст.71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин та враховує, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення (суд ураховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24.10.2018 року, справа № 31-37646св18).

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1960 року народження, ОСОБА_4 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 1990 року народження (віповідачі) за адресою: АДРЕСА_2 не проживають більше двадцяти років.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (суд ураховує правову позицію ВС у постанові від 16.01.2021: "у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою").

З огляду на вищенаведене, суд встановив, що відповідачі без поважних причин не проживають у будинку АДРЕСА_2 більше одного року, ні разу не з`явилися в ньому, не несуть витрат по утриманню житлового приміщення, порушили порядок користування житловою площею, що свідчить про втрату інтересу до спірного житла, а тому вважає, що позовна вимога позивача є обгрунтованою, яку слід задовольнити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Закон № 1382-ІV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 281, 282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 29, 346, 405 ЦК України, ст. 9, 72, 150 Житлового Кодексу Української РСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , 1961 року народження (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_3 , 1960 року народження (зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_4 , 1983 року народження (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній), ОСОБА_5 , 1990 року народження (зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) про визнання особи такою, щовтратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_3 , 1960 року народження, ОСОБА_4 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 1990 року народження, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_2 .

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 16.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯН.М.Жиганська