Справа №295/2707/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

15.11.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Бондарчук Наталія Володимирівна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання майна особистою власністю, виділення частки майна, визнання позивачів спадкоємцями майна, визнання права власності,визнання частково недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання майна особистою власністю, виділення частки майна, визнання позивачів спадкоємцями майна, визнання права власності,визнання частково недійсним договору дарування.Однією з вимог позову є визнання спільною сумісною власністю подружжя кв. АДРЕСА_1 , та кв. АДРЕСА_2 , визнання за позивачами права на спадкування на зазначені квартири.

10.11.2021 р. ОСОБА_1 направила до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на: чотирьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Мотивуючи заявлені вимоги щодо забезпечення позову заявник посилається на те, що право власності на вказані спірні квартири є предметом судового розгляду, після відкриття спадщини відповідач ОСОБА_3 відчужила квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладання договору дарування на свого сина ОСОБА_4 . Квартира АДРЕСА_2 на даний час належить ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що існують достатні підстави вважати, що відповідачі можуть вчинити дії, які направлені на відчуження майна, яке є предметом судового спору, оскільки відповідач ОСОБА_3 не визнає, що воно є спільним сумісним майном, заперечує право позивачів на спадкування, після того, як позивачі пред`явили свої права на спадкове майно ОСОБА_3 уклала із сином договір дарування однієї з квартири, а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення, яке може бути ухвалене за наслідками вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина третя ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2021 р. квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2021 р. квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

З матеріалів справи судом встановлено, що кв. АДРЕСА_1 , право власності на яку є предметом судового розгляду, була відчужена відповідачем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , який є її сином, 26.01.2021 року після відкриття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_5 і пред`явлення позивачами спадкових прав на неї, тобто суд вважає, що позивачами доведені обґрунтовані підстави вважати, що відповідачами може бути відчужене майно, що є предметом спору, без згоди позивачів, що може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду заяви обставини суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на нерухоме майно, беручи до уваги зміст та обсяг заявлених вимог, те, що предметом позову фактично є 1/2 частина кожної зі спірних квартир, які можуть входити до складу спадкового майна, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалено за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість застосувати в даній справі заходи забезпечення позову, частково задоволити подану заяву та накласти арешт в межах заявлених позовних вимог на 1/2 частину кожної квартири.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації речових прав - для виконання та сторонам по справі - для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Стрілецька