241/949/19
2/241/140/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05.01.2021 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.,

за участю секретаря Небиліченко Т.В.,

представника відповідача Чмірьової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про зобов`язання нарахувати та перерахувати упущену вигоду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про примусове виконання обов`язку з натурі, в ході розгляду справи збільшила позовні вимоги та просила суд зобов`язати відповідача укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом та нарахувати і перерахувати на її особистий рахунок упущену вигоду за період розгляду справи у розмірі 65441 грн, мотивована тим, що нею було придбано земельну ділянку АДРЕСА_1 . Для ведення будівельних робіт по зведенню будинку, які потребують досить великих енергетичних потреб, на ділянці була встановлена генеруюча установка, призначена для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання. Наразі на вказаній земельній ділянці розташований вагончик для тимчасового проживання та ведення будівництва. У зв`язку з тим, що потужність електростанції перевищує потреби, необхідні для ведення будівництва, у неї з`явилась можливість продажу надлишків вказаної електричної енергії. Так, нею були виконані усі умови та дії, передбачені для укладення договору з продажу електроенергії. 12.04.2019 вона направила відповідачу заяву-повідомлення про укладення відповідного договору, 17.04.2019 відповідач повернув пакет її документів без виконання, а 25.04.2019 нею була направлена вимога про укладення договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, але 30.04.2019 знов було отримано лист відповідача про повернення наданих нею документів без розгляду. Відмовляючи в укладенні договору, відповідач вказав, що договори купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом на об`єкт споживання «земельна ділянка» не укладаються. Вважає, що відповідач безпідставно відмовив в укладанні вищевказаного договору.

Крім того, 22.01.2020 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої зазначає, що 28.11.2019 між сторонами був укладений договір 338-ДЕП про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, а отже, зазначає, відповідач погодився з обставинами, з якими був поданий первісний позов, а тому відмова відповідача укласти з нею договір у квітні 2019 року була безпідставною та протизаконною, у зв`язку з чим нею було втрачено 2452 Євро, що за курсом НБУ станом на 15.01.2020 складає 65441 грн, які позивач просить стягнути з відповідача як упущену вигоду.

Ухвалою суду від 21.12.2020 провадження у справі в частині вимог про зобов`язання укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом було закрито.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про місце та час його проведення повідомлена належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд у її відстуності до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необгрунтованими, оскільки на момент першого звернення позивача до відповідача із заявою-повідомленням законних підстав для укладення договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом не було, тому що вона не вказала та не надала документи на підтвердження існування на праві власності приватного домогосподарства, не надала необхідний пакет документів, а тому їй було відмовлено в укладенні договору правомірно, крім того, упущеної вигоди вказаними діями її нанесено не було, оскільки для цього існує вичерпний перелік підстав, які у даному випадку відсутні, просила відмовити у задоволенні вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 194-195).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0255, розташована по АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 63-64).

12.04.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» із заявою-повідомленням про те, що у приватному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 здійснено монтаж генеруючої установки, яка виробляє електричну енергію з енергії сонячного випромінювання та/або вітру, у зв`язку з чим просить укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства (а.с. 9).

Листом від 17.04.2019 № 25 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» повернуло ОСОБА_1 подані документи щодо укладення договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, мотивуючи відмову тим, що у документах про укладення договору зазначена земельна ділянка, на яку договори за «зеленим» тарифом не укладаються (а.с. 10).

28.11.2019 після усунення недоліків, реєстрації права власності на новобудову, житловий будинок, проведення обстеження генеруючої установки позивача власником мереж, внесення відповідних змін в паспорт точки/точок розподілу електричної енергії та надання ОСОБА_1 25.11.2019 (а.с. 105) до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» усіх необхідних документів між ними було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, розташованим по АДРЕСА_1 (а.с. 102-104).

Звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог за захистом своїх нібито порушених прав, ОСОБА_1 помилково просить нарахувати і перерахувати на її особистий рахунок упущену вигоду за період розгляду справи у розмірі 65441 грн, яка начебто виникла внаслідок неправомірних дій відповідача щодо відмови в укладенні договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, оскільки обраний нею спосіб захисту своїх прав є невірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальни законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, п`ятий спосіб захисту згідно ст. 16 ЦК України примусове виконання обов`язку в натурі (з якого, на думку позивача, випливає позовна вимога про зобов`язання нарахувати та перерахувати упущену вигоду) застосовується тільки у тих випадках, коли відповідач зобов`язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов`язок. Тобто цей спосіб захисту застосовується за наявності зобов`язальних правовідносин між позивачем та відповідачем і він може мати місце при невиконанні обов`язку, наприклад, сплатити кошти за виконану роботу (за договором підряду), передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, поставки, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послуги (за договорами про виконання робіт та надання послуг).

Проте, у первісній позовній заяві про примусове виконання обов`язку в натурі позивач посилалася на безумовний обов`язок відповідача укласти договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, але дана вимога може висуватися лише при порушенні її права під час виконання зобов`язальних відносин та з приводу такого виконання. Таких зобов`язальних відносин, на які посилається позивач, між сторонами не існувало. Крім того, ухвалою суду від 21.12.2020 провадження у справі в частині вимог про зобов`язання укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом було закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 УК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Виходячи з наведеного, позивач повинен довести факт спричинених збитків та їх реальність, обгрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

Нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження понесених реальних збитків, упущеної вигоди, а також не доведено, що саме неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 6, 15-16, 203, 215, 407-410, 412, 627 ЦК України, ст.ст.4,5,12, 16, 81 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про зобов`язання нарахувати та перерахувати упущену вигоду - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.01.2021.

Суддя С.В. Чудопалова