Провадження №2-з/359/3/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Колесниковій А.Ю.,

за участю

представника позивача Сацика Р.В.

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. 02 вересня 1995 року Відділом РАГС Жовтневого району Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично сторони припинили проживати разом 13.05.2019 року. Варто зазначити, що вже перебуваючи у шлюбі з позивачем, відповідно до рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 285 від 16.07.1996 р„ ОСОБА_3 отримав у безоплатне користування земельну ділянку за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Нестерівка , площею 0,10 га. для будівництва житлового будинку. Власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0006 за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач, відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За час шлюбу сторонами збудовано на зазначеній земельній ділянці житловий будинок за спільні кошти. На сьогодні вказаний житловий будинок не введено в експлуатацію, тобто він є об`єктом незавершеного будівництва. В зазначеному будинку проживає відповідач, позивач з дітьми проживає окремо. Крім цього, заявнику (позивачеві) стало відомо про факти, які свідчать про намагання відповідача одноособово привласнити майно, набуте під час перебування у шлюбі з позивачем. Так, позивач дізнався, що ОСОБА_3 намагається відчужити житловий будинок разом із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0006 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить розміщене оголошення на сервісі оголошень продажу «OLX.UA» (https://www.olx.ua/uk/). Як вбачається з Оголошення, адреса, фото та інші детальні дані щодо будинку та земельної ділянки вказують на те, що це саме той спірний будинок. Ціна продажу будинку з земельною ділянкою вказана 150 000,00 доларів США. У зв`язку з цим, представник позивача змушений звернутися з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану спірну земельну ділянку.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав заяву про забезпечення позову у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Дослідивши подані представником ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування наведені в них, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п.п. 2, 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Заяви про забезпечення позову обґрунтовано тим, що відповідач може вчинити незаконні дії з продажу житлового будинку разом із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0006 за адресою: АДРЕСА_1 , до якого на даний час позивачка доступу не має, оскільки ключі зберігаються у відповідача, крім цього, правовстановлюючі документи на земельну ділянку одноособово зберігаються у відповідача, оскільки він є її власником. Однак, у зв`язку з тим, що житловий будинок, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0006, є спільною сумісною власністю подружжя та може бути незаконного відчужений відповідачем як об`єкт незавершеного будівництва. У зв`язку з цим, позивач може бути взагалі позбавлена права власності на її частку у спільній сумісній власності. Дії та наміри відповідача свідчать про те, що останній намагається позбавити права власності позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З викладених у заяві про забезпечення позову обставин убачається, що між сторонами існує спір щодо майна, набуте за час перебування сторін у шлюбі.

Так, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 233395613 від 19 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, загальною площею 0,1 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номером :02:003:0006.

На підставі наведеного, враховуючи наявність спору між сторонами, а також те, що з наявних в матеріалах справи доказів та документів, встановлено, що з урахуванням співмірності заходів із позовними вимогами, а також того, що невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та порушити права позивача по справі, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Стягувач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2021 року.

Суддя: С.С. Чирка