№ провадження 6/646/171/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.21 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судових засідань Матвійчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №646/10706/14, які видані 19.05.2020р. Червонозаводським районним судом м.Харкова,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі заявник або новий кредитор або ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаною заявою, якою просить визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №646/10706/14, які видані 19.05.2020р. Червонозаводським районним судом м.Харкова.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.02.2015р. у справі №646/10706/14 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0003-20144-100313 від 10.03.2013р. Ухвалою того ж суду від 21.05.2018р. було замінено стягувача АТ «Дельта Банк» - на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ». У зв`язку з укладанням Договору №195/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у нового кредитора виникла необхідність направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатися до суду з заявою про заміну стягувача. При цьому АТ «Дельта Банк», щодо якого з 2015 року розпочато ліквідаційну процедуру, не отримував виконавчий листа та не передавав його новому кредиторові для звернення до виконання, що позбавило ТОВ «ФК «ЄАПБ» на право звернення судового рішення до виконання. Постановою Національного Банку України від 02.03.2015р. №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) від 02.03.2015р. № 51 було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. Відповідно до постанови НБУ від 02.10.2015р. №664 та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 02.10.2015р. №181 було розпочато процедуру ліквідації цього банку. За інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень а Єдиного реєстру боржників відсутні виконавчі провадження з виконання вищезазначеного рішення суду від 11.02.2015р. Заявник неодноразово звертався до суду з заявами про видачу виконавчих листів. І лише 12.06.2021р. на адресу заявника надійшли виконавчі листи у справі №646/10706/14, видані 19.05.2020р. Червонозаводським районним судом м.Харкова. Зі змісту цих листів стало відомо, що строк пред`явлення їх до виконання пропущений, оскільки рішення суду набрало законної сили 24.02.2015р., а строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 24.02.2016р. Отже вказане судове рішення не втратило законної сили та залишається невиконаним. Заявник протягом тривалого часу не володів інформацією про місцезнаходження виконавчих документів та отримав їх вже після спливу строку пред`явлення до виконання. Тому цей строк пропущений через відсутність у заявника інформації про місцезнаходження виконавчих документів, що надає підстави вважати причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Про причини неявки боржника суду не відомо.

Дослідивши доводи вищевказаної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Так, встановлено, що 11.02.2015р. Червонозаводський районний суд міста Харкова ухвалив рішення у справі №646/10706/14-ц, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39507 грн. 80 коп.

Це рішення суду набрало законної сили 24 лютого 2015 року.

Отже, за правилами ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. (в редакції, яка була чинною на момент набрання зазначеним судовим рішенням законної сили) виконавчий лист з примусового виконання вищевказаного судового рішення міг бути пред`явлений до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання ним законної сили, тобто до 24 лютого 2016 року.

Позивач (АТ «Дельта Банк») не звертався до суду з заявами про видачу виконавчих листів у цій цивільній справі.

07.05.2018р. до суду надійшла заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 27.04.2018р. про заміну сторони позивача (стягувача) у справі у зв`язку з укладеним 09.02.2018р. між ним та АТ «Дельта Банк» Договору №195/К, предметом якого є відступлення новому кредитору належних банку прав вимоги банку до позичальників-фізичних осіб (боржників).

Ухвалою суду від 21.05.2018р. зазначена заява нового кредитора була задоволена та замінено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.02.2015р. у цивільній справі №646/10706/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 39507, 80 грн. та судового збору у розмірі 395,08 грн.

Копія цієї ухвали була отримана заявником 24.07.2018р.

І лише 07.12.2020р., тобто більш, ніж через два роки після цього, заявник звернувся до суду з заявою про направлення на його адресу виконавчого листа. Ця заява надійшла до суду 15.12.2020р.

23.03.2021р. та 14.05.2021р. заявник направив до суду такі ж заяви від 15.03.2021р. та від 05.05.2021р. відповідно.

19.05.2020р. Червонозаводський районний суд м.Харкова видав два виконавчі листи у цій справі: про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 39507 грн. 80 коп. та про стягнення з тієї ж особи судового збору у розмірі 395 грн. 08 коп.

Ці виконавчі листи були отримані заявником 12.06.2021р.

Положеннями частини першої статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, вирішуючи питання про можливість поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд повинен встановити, що причини такого пропуску є поважними, тобто обумовлені реальними об`єктивними обставинами, які стали перешкодою для стягувача пред`явити їх до виконання протягом встановленого законом строку.

Разом з тим, під час розгляду цієї справи, судом таких причин не з`ясовано.

Так, банк (АТ «Дельта Банк») не звертався до суду з заявами про видачу виконавчих листів у цій цивільній справі з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 24.02.2015р., до дня уступки вимоги заявнику, тобто до 09.02.2018р. При цьому на моменту укладення відповідного договору між банком та новим кредитором строк пред`явлення рішення суду до виконання закінчився ще 24.02.2016р., тобто майже за два роки до укладення вказаного договору.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності будь-яких обставин, які б свідчили про наявність реальних та об`єктивних обставин, що перешкоджали банку (та тимчасовій адміністрації) пред`явити рішення суду до виконання.

Ті ж обставини, що з 03.03.2015р. у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію в подальшому було розпочато процедуру ліквідації цього банку, самі по собі не є поважними причинами пропуску такого строку.

Так, у постанові від 17.03.2020р. у справі №10/5026/995/2012 Верховний Суд зазначив, що обставини порушення провадження у справі про банкрутство та призначення арбітражного керуючого самі по собі (за відсутності інших обставин) не можуть розглядатись судами як виключення, що вказують на їх винятковий характер, свідчити про об`єктивність перешкоди для заявника звернутись за захистом порушеного права у межах позовної давності, а відповідно і бути поважною причиною (причинами) пропуску цього строку.

Що стосується інших доводів заявника про те, що у зв`язку з укладанням договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у нового кредитора виникла необхідність направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатися до суду з заявою про заміну стягувача, а також що виконавчі листи надійшли на його адресу лише 12.06.2021р. та зі змісту цих листів стало відомо, що строк пред`явлення їх до виконання пропущений, то такі доводи є неспроможними.

Так, необхідність направляти відповідні повідомлення боржниками у зв`язку з заміною кредитора у зобов`язанні ніяким чином не впливає на можливість вчиняти дії з пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Щодо іншого, то судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони 24.07.2018р., тобто майже через два роки після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. І лише 12.12.2020р., тобто через 2 роки та 3 місяці після 24.07.2018р., коли він отримав копію ухвали суду про заміну сторони від 21.05.2018р., заявник направив заяву про видачу виконавчого листа.

Жодних доказів на підтвердження обставин, які б дійсно свідчили про наявність поважних причин, у зв`язку з якими заявник не мав об`єктивної можливості звернутися до суду з такою заявою протягом такого тривалого періоду (більш ніж 2 роки) суду не надано.

Суд не приймає до уваги доводів заявника про те, що йому стало відомо про пропуск строку зі змісту виконавчих листів, оскільки такий строк встановлено законом. І, укладаючи договір від 09.02.2018р., заявник мав можливість перевірити обставини звернення рішення суду до виконання, які вчинялися банком (первісним кредитором), або відсутність таких обставин.

Сам факт звернення заявника у 2020 році із заявою про видачу виконавчих листів, а не їх дублікатів тощо, свідчить про те, що заявник був обізнаний про те, що ці виконавчі листи не видавались і не пред`являлись до виконання.

Верховний Суд у постанові від 06.06.2018р. у справі №2-12537/10 вказав на те, що Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Отже, проаналізувавши вказані обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску заявником строку на пред`явлення виконавчих листів у цій справі до виконання та, відповідно, для поновлення такого строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.433, 258-261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі №646/10706/14, які видані 19.05.2020р. Червонозаводським районним судом м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Суддя І.С. Блага