Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3366/15-ц

Номер провадження: 2-р/511/4/21

"16" листопада 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Іванової О. В.

секретаря судового засідання - Бєгєн А.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 28.07.2016р. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу.

Вказана заява обґрунтована тим, у зв`язку з відмовою в державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 необхідно роз`яснити рішення суду в частині набуття ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку, оскільки зазначена ухвала не містить визначення, що вона набула право власності на 1/2частину заявленого житлового будинку.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Судом встановлено наступне.

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 28.07.2016 року була постановлена ухвала про закриття провадження по справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди.

У відповідності до ухвали суду від 28.07.2016 року та мирової угоди було постановлено:

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачем за первісним позовом та відповідачем по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 та відповідачем за первісним позовом та позивачем по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 згідно якої сторони визнали, що у період шлюбу вони спільно придбали майно, а саме:

- житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2

- автомобіль марки ВАЗ, модель 21093, техпаспорт НОМЕР_1 , 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3

- автомобіль марки ВАЗ, модель 21112, шасі( кузов,рама) № НОМЕР_3 , 2007 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3

- житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3

28.07.2016р. ОСОБА_2 подав до суду заяву, якою зменшив свої позовні вимоги, виключивши із розподілу слідуюче майно:

- квартиру з АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_3

- автомобіль марки ВАЗ, модель 21093, техпаспорт НОМЕР_1 , 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином розподілу підлягають:

- житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

- житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3

- автомобіль марки ВАЗ, модель 21112, шасі( кузов,рама) № НОМЕР_3 , 2007 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 вказані об`єкти є спільною сумісною власністю подружжя.

Сторони дійшли до згоди, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , підлягає розподілу по 1/2 частині права власності без реального виділу долей в натурі, тобто по 1/2 частині ідеальної долі в домі.

Позивач за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 після затвердження судом даної мирової угоди передає в особисту власність ОСОБА_2 - автомобіль марки ВАЗ, модель 21112, шасі( кузов,рама) № НОМЕР_3 , 2007 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 з переоформленням правовстановлюючих документів в відповідних органах на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 після затвердження судом даної мирової угоди згоджується на передачу йому в особисту власність - автомобіль марки ВАЗ, модель 21112, шасі( кузов,рама) № НОМЕР_3 , 2007 року випуску, державний номер № НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 з переоформленням правовстановлюючих документів в відповідних органах на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 після затвердження судом даної мирової угоди передає в особисту власність позивачу за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 - житловий будинок і земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_2 і претензій до розподілу цього житлового будинку і земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок не має.

Позивач за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 згодилася прийняти в особисту власність житловий будинок і земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Претензій до ОСОБА_2 про розподіл цього житлового будинку після затвердження мирової угоди судом не мається.

Позивач за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 погоджується з відмовою відповідача за первісним позовом та позивача по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 від його позовних вимог по розподілу квартири в АДРЕСА_3 , а також з відмовою позовних вимог по розподілу автомобіля марки ВАЗ, модель 21093, техпаспорт НОМЕР_1 , 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Претензій по виключенню з позовних вимог ОСОБА_2 по розподілу квартири в м. Чорноморськ (бувший Іллічівськ) і автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 сторони один до одного не мають.

Після підписання мирової угоди та затвердження її судом позивач за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 та відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 , як сторони по справі зобов`язуються не перешкоджати один одному в реалізації свого права особистої приватної власності на майно.

Після підписання мирової угоди та затвердження її судом позивач за первісним позовом та відповідач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 та відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 зобов`язуються зареєструвати рішення суду у відповідних установах.

Ухвалою суду від 16.11.2021р. була виправлена описка, та в резолютивній частині ухвали суду від 28.07.2016р. вважати вірним ПІБ позивача - ОСОБА_1 , замість ім`я « ОСОБА_4 ».

Тобто, з огляду на вищевказане вбачається, що судом була затверджена мирова угода на підставі узгоджених вимог між сторонами по справі, у відповідності до яких в частині спірного майна: житлового будинку в АДРЕСА_1 сторони дійшли до згоди, що вказаний житловий будинок підлягає розподілу по 1/2 частині права власності без реального виділу долей в натурі, тобто по 1/2 частині ідеальної долі в домі.

При затверджені вказаної угоди сторони підтвердили, що викладені вище умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійним інтересам.

Тобто, предметом спору по вказаній цивільній справі було поділ майна подружжя, при цьому питання про набуття права власності на будь-яке майно предметом позову не було, як і скасування відповідної державної реєстрації нерухомого майна, або інших відповідних дій державним реєстратором, а натомість будинок був розподілений судом по 1/2 частині права власності без реального виділу долей в натурі.

У п. 21 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до ст.221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто, як встановлено судом при розгляді справи по суті та вирішення спору вимоги щодо зобов`язання певних інших осіб вчинити будь які дії не ставилися та тому вказані вимоги судом не розглядалися.

Таким чином суд вважає, що при розгляді заяви при роз`яснення ухвали суд не має право зобов`язати державного реєстратора вчинити або не вчинити певні дії, оскільки вказане буде фактично змінювати рішення суду та буде порушенням прав вказаних осіб, оскільки держреєстратор стороною по справі не був, вказане предметом спору не було.

Окрім того, стосовно роз`яснення судового рішення, то в судовій практиці сформувалася стала правова позиція, відповідно до якої необхідність у такому роз`ясненні зумовлена:

нечіткістю судового рішення за змістом або коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання;

роз`яснено може бути рішення суду, якщо без такого роз`яснення його реалізація є ускладнена, оскільки спостерігається значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду це засіб виправлення формальних недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18 жовтня 2018 р. у справі № 823/867/16, від 21 серпня 2018 р. у справі № 803/3805/15 тощо. При цьому, Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту; які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки заявник не вказала, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість ухвали суду та неточність формулювань, застосованих у вказаному рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту позивачем, при цьому суд вважає, що фактично ставиться питання, яке не входило до предмету доказування по справі, а тому відповідно вказане питання і не вирішувалось, що є підставою для відмови в задоволені заяви про роз`яснення ухвали суду.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню згідно чинного законодавства.

Суддя: О. В. Іванова