12 січня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
за участю секретаря Добровчан К.Ю.,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -
Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 27 травня 2019 року по 27 січня 2020 на загальну суму 25 404 (двадцять п`ять тисяч чотириста чотири) грн. 80 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2013 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
На день прийняття рішення судом він був офіційно працевлаштований, працював на посаді слюсаря у ВАТ «Рівнеазот» та отримував стабільний дохід. Однак, 23 грудня 2016 року його було звільнено з роботи, на даний період часу безробітний.
З листопада 2016 року він має лише тимчасові заробітки. Однак, намагався сплачувати аліменти, не уникав від сплати аліментів.
Незважаючи на те що він безробітний, несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за кімнату в гуртожитку, у якій він та відповідач зареєстровані.
Крім того, він є особою, що страждає на алкоголізм, внаслідок чого вимушений час від часу проходити соціально-психологічну реабілітацію, відвідувати мотиваційні заходи, консультуватись у психотерапевта, що потребує значних затрат для налагодження нормального способу життя.
Зважаючи на те, що він на сьогоднішній день не має офіційної роботи, в нього погіршився стан здоров`я, тобто в нього змінився матеріальний стан вважає, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів, які визначені рішенням суду від 16.12.2013 р.
Також вважає, що його слід звільнити від часткової сплати заборгованості за аліментами в період з 27 травня 2019 року по 27 січня 2020 року на загальну суму 25 404 грн. 80 коп., оскільки він має хворобу, а саме: синдром залежності внаслідок вживання алкоголю. В зв`язку з цим він проходив курс соціально-психологічної реабілітації тривалістю у 8 місяців, що позбавило його реальної можливості заробітку.
Представник позивача надала суду клопотання вх. 1644/21 від 12.01.2021 року, в якому просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги з врахуванням уточнень від 17.11.2020 року підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов не подала.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, встановив таке.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Шлюб між ними було розірвано у 2015 році.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2013 року з ОСОБА_1 на користь відповідача - ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Із розрахунку заборгованості головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вих. № 129003 від 06.08.2020 року вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання дитини за період з 23.12.2016 року по 01.08.2020 станом на 05.08.2020 року становить 31070 грн. 63 коп.

З долученої позивачем копії трудової книжки, серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач на день прийняття рішення був офіційно працевлаштований та працював на посаді слюсаря у ВАТ "Рівнеазот" та відповідно отримував стабільний дохід.

Статтею 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв"язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присв"ячених обов"язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з"ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров"я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров"я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров"я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З долученої позивачем копії трудової книжки, серії НОМЕР_2 вбачається, що останній на день винесення рішення офіційно непрацевлаштований.

Згідно Довідки від 07.08.2020 року позивач має хворобу, яка за МКХ-10 (міжнародна кваліфікація хвороб, що введена в дію у 1993 році) класифікується як F 10.2, а саме: синдром залежності внаслідок вживання алкоголю. В зв`язку з цим він проходив курс соціально-психологічної реабілітації тривалістю у 8 місяців, з 27.05.2019 року по 27.01.2020 року, що потребує значних затрат для налагодження нормального способу життя.

Тобто, вищевказані обставини, суд вважає погіршенням матеріального становища батька і є підставою для зменшення розміру аліментів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами те, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан та стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

За наведених обставин, приймаючи до уваги положення ч.2 ст.182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів та стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав позивача.

Що стосується вимоги позивача про часткове звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментах, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного СудуУкраїни «Прозастосування судамиокремих нормСК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17.

Як вбачається із розрахунку заборгованості головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вих. № 129003 від 06.08.2020 року, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання дитини за період з 23.12.2016 року по 01.08.2020 станом на 05.08.2020 року становить 31070 грн. 63 коп.

Як було встановлено судом, що позивач має хворобу, яка за МКХ-10 (міжнародна кваліфікація хвороб, що введена в дію у 1993 році) класифікується як F 10.2, а саме: синдром залежності внаслідок вживання алкоголю та з 27.05.2019 року по 27.01.2020 року проходив курс соціально-психологічної реабілітації тривалістю у 8 місяців, що позбавило його реальної можливості заробітку.

Відтак, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам саме за цей період, коли він перебував на лікуванні з 27.05.2019 року по 27.01.2020 року, що становить 25404 грн. 80 коп.

Так, суд приймає до уваги те, що заборгованість по аліментах у позивача виникла у період з 27.05.2019 року по 27.01.2020 року саме, у звязку з його хворобою, що з незалежних від нього причин призвело до позбавлення можливості заробітку.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне звільнити позивача від сплати суми заборгованості по аліментам за цей період, саме з 27.05.2019 року по 27.01.2020 року в сумі 25404 грн. 80 коп., тим самим задовольнивши позовні вимоги.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182,183,184, 192, 197, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами - задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.12.2013 року у справі № 569/20539/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усі видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 27 травня 2019 року по 27 січня 2020 на загальну суму 25 404 (двадцять п`ять тисяч чотириста чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеого строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина