16 листопада 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого - судді Панченко О.М.,
при секретарі - Богослов Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Позивач - ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду.
Вимоги позову обґрунтовано наступним.
09.07.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
В результаті ДТП автомобіль «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , застрахованого Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «УНІКА», отримав механічні пошкодження.
Відповідно до Звіту СПД ОСОБА_3 №01-19/07 від 19.07.2018 про оцінку КТЗ, вартість відновлювального ремонту КТЗ ««Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2 , на дату оцінки, складає 17 465,64 грн.
Відповідно до страхового акту №00265300 від 20.07.2018 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, страховиком - ПАТ «СК «УНІКА`прийнято рішення про визнання вказаної вище події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 15 446,22 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе», що підтверджується платіжним дорученням №033876 від 23.07.2018.Таким чином до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до Відповідачки на підставі ст. 199 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації.
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року.
Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 15 446 грн. 22 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.08. 2021 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за навними у справі доказами, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши письмові докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов наступного висновку.
Як встановлено підтверджується матеріалами справи, згідно Постанови Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення.
Згідно до Звіту СПД ОСОБА_3 №01-19/07 від 19.07.2018 про оцінку КТЗ, вартість відновлювального ремонту КТЗ ««Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2 , на дату оцінки, складає 17 465,64 грн.
Відповідно до страхового акту №00265300 від 20.07.2018 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, страховиком - ПАТ «СК «УНІКА`прийнято рішення про визнання вказаної вище події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 15 446,22 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе», що підтверджується платіжним дорученням №033876 від 23.07.2018.Таким чином до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до Відповідачки на підставі ст. 199 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).
Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 цього Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п.14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення.
Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд вважає, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідачки страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 15 446 гривень 22 копійки є обґрунтованим і підлягає до задоволення, оскільки Позивачем доведено актуальність відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Відповідача судовий збір в сумі 2 270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 354, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 38, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в порядку відшкодування матеріальної шкоди 15 446 гривень 22 копійки та судовий збір в розмірі 2270 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Панченко О.М.