КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сушко Л.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, догани, оголошеної наказом, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, догани, оголошеної наказом, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Державна наукова установа «Енциклопедичне видавництво»04 листопада 2021 року подала апеляційну скаргу, що оплачена судовим збором, проте не в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Так, відповідно до позовної заяви позивач заявив дві вимоги немайнового характеру:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 17-К від 10.06.2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ про її звільнення № 20-к від 24.06.2019 року та поновити її на роботі на посаді заступника директора з наукової роботи у ДНУ «Енциклопедичне видавництво».

А також одну вимогу майнового характеру:

- стягнути з ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2019 року до дня поновлення на роботі.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справі про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вказівки на те, що від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про визнання незаконним та скасування наказу, про стягнення оплати за невикористану щорічну відпустку та стягнення середнього за затримку розрахунку з дати звільнення до постановлення рішення судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять: 1) Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. 2) Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. 3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до п. 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

До фонду додаткової заробітної плати, зокрема, відносяться оплата за невідпрацьований час, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством. (п. 2.2.12. Інструкції № 114/8713)

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом.

Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, у якій погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору, а отже підлягають оплаті судовим збором.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічні висновки викладено постанові Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі №910/24323/16.

Апеляційним судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про поновлення її на роботі на посаді заступника директора з наукової роботи у ДНУ «Енциклопедичне видавництво».

Однак, позивач відповідно до ЗУ "Про судовий збір" позивачу необхідно було сплатити судовий збір за звернення до суду із позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 17-К від 10.06.2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності; визнання протиправним та скасування наказу про її звільнення № 20-к від 24.06.2019 року, а також про стягнення з ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.06.2019 року до дня поновлення на роботі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить 1921,00 грн..

Відповідно до п.1.2. ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла, станом на дату подання позовної заяви) ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн..

Таким чином, за заявлені позивачем дві вимоги немайнового характеру мало бути сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн..

Відповідно до п.1.2. ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла, станом на дату подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00грн.).

Встановлено, судом першої інстанції стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 340714,00 грн..

Таким чином, за заявлену позивачем вимогу майнового характеру мало бути сплачено судовий збір у розмірі 3407,14 грн..

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак, особі, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 7415,91 грн. (1536,80 грн. (дві вимоги немайнового характеру) + 3407,14 грн. (вимога майнового характеру) =5712,34 грн. * 150% = 7415,91 грн.).

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що ДНУ «Енциклопедичне видавництво» при зверненні із апеляційною скаргою сплатило судовий збір у розмірі 1152,60 грн..

Відтак, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 6362,31 грн. (7415,91 грн. сума,яка підлягає сплаті за подачу апеляційної скарги - 1152,60 грн. сума сплаченого судового збору, особою, яка подала апеляційну скаргу = 6362,31 грн.).

Відповідно до реквізитів рахунку на 2021 рік для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Солом`ян. р-н/22030101; код отримувача за ; рахунок отримувача: UA 0026010; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що до копії апеляційної скарги не додано всіх письмових матеріалів, які додані до оригіналу апеляційної скарги, а саме: доказів сплати судового збору у розмірі 1152,60 грн. та довіреності.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Таким чином, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 6362,31 грн., а також надати копію апеляційної скарги разом із доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року залишити без руху, і надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі, яка подала апеляційну скаргу, ухвали.

Роз?яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко